ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року	Львів	Справа № 460/13398/21 пров. № А/857/7133/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя                    Довга О.І.,
суддя                                         Глушко І.В.,
суддя                                         Запотічний І.І. 

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Горинь Агро Плюс» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року у справі № 460/13398/21 за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Горинь Агро Плюс» про застосування заходів реагування (головуючий суддя Дорошенко Н.О., м.Рівне, спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику),- 

В С Т А Н О В И В:

28 вересня 2021 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області (далі – ГУ ДСНС України у Рівненській області, позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Горинь Агро Плюс» (далі – ТОВ «Горинь Агро Плюс», відповідач), у якому просить застосувати до відповідача заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи будівель ТОВ «Горинь Агро Плюс», а саме: адміністративної будівлі, складів, зернової сушки та зернотоку, розташованих по вул. Центральна, 69, в с. Білашів Рівненського району Рівненської області, шляхом опечатування вхідних дверей будівель та відключення від системи електрозабезпечення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки. 
В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що співробітниками Рівненського районного сектору ГУ ДСНС України у Рівненській області було здійснено позапланову перевірку ТОВ «Горинь Агро Плюс» (вул. Центральна, 69, в с. Білашів Рівненського району Рівненської області) , з метою перевірки додержання відповідачем вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки. За результатами проведеного заходу складено акт, яким встановлено порушення вимог законодавства з питань пожежної безпеки, тому подальша експлуатація будівель ТОВ «Горинь Агро Плюс» створює загрозу життю та/або здоров`ю людей. Зазначив, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду. Так як відповідач виявлених в ході перевірки порушень не усунув, просив суд задовольнити позовні вимоги.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року позов задоволено, застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю «Горинь Агро Плюс» заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи будівель Товариства з обмеженою відповідальністю «Горинь Агро Плюс», а саме: адміністративної будівлі, приміщень складів, зернової сушки та зернотоку, розташованих по вул. Центральна, 69, в с. Білашів Рівненського району Рівненської області, шляхом опечатування вхідних дверей в будівлі та відключення від системи електрозабезпечення, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної небезпеки.
Суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на те, що відповідач не надав жодних доказів підтвердження усунення в повному обсязі виявлених в ході державного нагляду (контролю) порушень зафіксованих позивачем в акті перевірки від 28.07.2021 №103.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги скаржник зазначає про недоведеність позовних вимог жодними належними й допустимими доказами, зокрема вважає, що позивач не довів наявність загрози життю здоров`ю людей, що не давало правових підстав для задоволення позову. Переконаний, що застосування заходів визначених спірним рішенням суду є надмірним тягарем для відповідача, оскільки таке перешкоджатиме його господарській діяльності, а відтак застосування заходів реагування є неспівмірним з можливими наслідками для нього.
Також, відповідач вважає, що позивач порушив порядок застосування розпорядчих  документів органів державного нагляду (контролю), зокрема зазначає, що законодавством визначено два заходи реагування – позов до адміністративного суду та припис усунення недоліків. Застосування одночасно обох заходів законом не передбачене.
Окремо відповідач зазначає, що підстави для задоволення позову відсутні з огляду на те, що «за період з 28.07.2021 по даний час не зафіксовано жодних пожеж, що підтверджує безпідставність доводів позивача про наявність підстав для застосування заходів реагування у вигляді зупинення діяльності».
На додаток до наведеного вище, відповідач також зазначає, що суд першої інстанції не надав можливості реалізувати свої процесуальні права, зокрема надати нові докази, оскільки не було визначено дату розгляду справи у відкритому судовому засіданні.
У відповідь на апеляційну скаргу ГУ ДСНС України у Рівненській області подало відзив, в якому проти вимог скарги заперечило, просить відмовити у її задоволенні. Зазначає, що підставою для звернення в суд з позовом було неусунення відповідачем порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки зазначених в акті перевірки від 28.07.2021 №103. Зазначає, що відповідач акт не оспорював, відтак слід вважати, що він погодився із зазначеним порушенням.
Крім того, позивач наголошує на тому, що з моменту складення акту перевірки, а також впродовж розгляду цієї справи в суді першої інстанції відповідач не надав жодного доказу на усунення виявлених порушень.
Щодо тверджень відповідача про те, що застосування заходів реагування відносно запитуваних у позові будівель та приміщень, порушує принцип співмірності при застосування такого заходу як повне зупинення експлуатації об`єктів, впливатиме на права третіх осіб, в даному випадку працівників та громадян, а також може нанести значні збитки товариству позивач зазначає наступне.
Так, частиною 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України визначено, що забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників і керівників таких суб`єктів господарювання. Вважає, що в даній ситуації, саме відповідач є відповідальною особою за дотримання законодавства у сфері цивільного захисту , пожежної та техногенної безпеки. Покликання  Відповідача на недотримання принципу пропорційності під час застосування такого заходу, як повне зупинення експлуатації об`єктів вважає необґрунтованим, оскільки забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.
Поряд з тим, щодо доводів відповідача про порушення прав третіх осіб та нанесення  йому збитків у разі застосування заходів реагування, ГУ ДСНС у Рівненській області вважає їх необґрунтованими, оскільки ці права є неспівмірними із правом на життя та здоров`я, яке передбачене статтею 27 Конституції України, статтею 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, та загрозою, яку створюють виявлені порушення.
Таким чином позивач вважає, що рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15.06.2022 у справі №460/12862/21 є обґрунтованим, прийнятим на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі та ґрунтується на засадах верховенства права та відповідає положенням статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Заслухавши суддю-доповідача, ознайомившись із доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.
Як підтверджується матеріалами справи Рівненський районний сектор ГУ ДСНС України у Рівненській області у період з 15.07.2021 по 28.07.2021, на підставі наказу від 29.06.2021 №5, посвідчення від 29.06.2021 №68 та повідомлення від 02.07.2021 №02/240, провів плановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки ТОВ «Горинь Агро Плюс», розташованого по вул. Центральна, 69, в с. Білашів Рівненського району Рівненської області.
За наслідками проведеного планового заходу складено акт від 28.07.2021 №103, у якому зафіксовано порушення відповідачем, зокрема, пункту 16 Розділу ІІ, пункту 2.5 глави 2 Розділу ІІІ, пункту 1.6 глави 1 Розділу ІV, пункт 1.2 глави 1, пункту 3.11 глави 3 Розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 №1417, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за №252/26697 (далі - Правила №1417), а саме: посадова особа, відповідальна за пожежну безпеку на об`єкті, не пройшла навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому законодавством; приміщення складу №1, №4, №5 не обладнано автоматичною системою пожежогасіння; дерев`яні елементи горищних покриттів будівель не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності; з`єднання відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів виконано в "скрутках", а не за допомогою опресування, що може призвести до короткого замикання електропроводки, внаслідок потрапляння сторонніх предметів; пожежні щити не укомплектовані згідно норм належності. Виявлені порушення вимог законодавства спричиняють загрозу життю і здоров`ю людей.
Копію вказаного акта направлено відповідачу засобами поштового зв`язку 28.07.2021 рекомендованим поштовим відправленням за №215600426655.
Крім того, за наслідками перевірки позивачем видано припис від 28.07.2021 №61, яким відповідача зобов`язано усунути у строк до 29.10.2021 зазначені в акті порушення.
У зв`язку з тим, що відповідачем не здійснені заходи щодо усунення виявлених порушень, а подальша експлуатація будівель ТОВ «Горинь Агро Плюс» створює загрозу життю та/або здоров`ю людей, позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Надавши юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів приходить до висновку про правильність висновків суду першої інстанції зважаючи на наступне.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V).
Відповідно до ст.1 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно з ч.1 ст.4 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Пунктами 1 та 7 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1052 (далі - Положення №1052), визначено, що Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, що утворюється для забезпечення реалізації державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності, та який здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.
Підпунктами 39 та 42 пункту 4 Положення №1052 визначено, що ДСНС відповідно до покладених на неї завдань організовує і здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями, іншими державними органами та органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання, та зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за:
- вжиттям інженерно-технічних заходів цивільного захисту відповідно до закону;
- діяльністю аварійно-рятувальних служб, станом їх готовності до реагування на аварії та надзвичайні ситуації, а також вживає заходів до зупинення діяльності неатестованих аварійно-рятувальних служб у порядку, визначеному законодавством;
- дотриманням періодичності навчання керівного складу та фахівців, діяльність яких пов`язана з організацією і здійсненням заходів цивільного захисту, та вживає заходів для усунення виявлених недоліків.
В свою чергу, відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, регулюється Кодекс цивільного захисту України (далі – КЦЗ України) (стаття 1).
ГУ ДСНС України у Рівненській області, в силу вимог статей 64, 65, 66 КЦЗ України, здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до чинного законодавства.
Відповідно до ч.3 ст.55 КЦЗ України, забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Частиною шостою статті 7 Закону №877-V встановлено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.
Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).
У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.
Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).
Як підтверджується матеріалами копію акта перевірки від 28.07.2021 №103 направлено відповідачу засобами поштового зв`язку 28.07.2021 рекомендованим поштовим відправленням за №215600426655. Відповідач не заперечує. отримання копії вказаного акта.
Матеріали справи не містять заперечень суб`єкта господарювання на вказаний акт чи зауважень щодо здійснення позивачем державного нагляду (контролю).
В апеляційній скарзі відповідач зазначає про порушення позивачем порядку застосування розпорядчих документів органів державного нагляду (контролю), зокрема застосування одночасно обох заходів.
В контексті такого твердження слід зазначити, що відповідно до ч.7 ст.7 Закону №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу (ч.7).
Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку (ч.8).
Як встановлено судом з матеріалів справи, за наслідками перевірки позивач видав припис від 28.07.2021 №61, яким зобов`язав відповідача усунути у строк до 29.10.2021 порушення, зазначені в акті перевірки від 28.07.2021 №103. Матеріали судової справи не містять доказів оскарження такого припису.
Згідно з ч.5 ст.4 Закону №877-V, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.
Підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, відповідно до частини першої статті 70 КЦЗ України, є зокрема: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами (пп.1); порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення (пп.2).
Частиною другою статті 70 КЦЗ України визначено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Отже, підставою для повного або часткового зупинення діяльності підприємства є встановлення органом державного нагляду (контролю) на підставі акта, складеного за результатами перевірки, факту створення підприємством реальної загрози життю та здоров`ю людей у зв`язку з експлуатацією об`єкта з порушеннями вимог законодавства.
Обов`язковою передумовою для застосування судом заходів реагування шляхом повного або часткового зупинення експлуатації приміщення є існування таких порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки на об`єкті, які створюють загрозу здоров`ю та життю людей.
Слід зазначити, що винесення припису та звернення до суду із позовом повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг є різними формами реагування органу державного нагляду (контролю). Разом з тим, законодавцем не встановлена заборона на одночасне застосування таких форм, оскільки за своєю суттю вони носять різний характер та не є взаємовиключними. Так припис передбачає вимог про усунення порушення, а подання позову – зупинення повне або часткове зупинення роботи. При цьому подання позову не позбавляє об`єкта контролю обов`язку виконати вимоги припису.
Таким чином, апеляційний суд не вбачає порушень у діях позивача в частині застосування форм реагування на поведінку відповідача.
Щодо тверджень відповідача про недоведеність наявності загрози життю здоров`ю людей, то суд зазначає наступне. 
Згідно з пунктом 24 частини першої статті 2 КЦЗ України, надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності.
Відповідно до пункту 3.1 Національного класифікатору ДК 019:2010 «Класифікатор надзвичайних ситуацій», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 №457 (далі - Класифікатор), надзвичайна ситуація - порушення нормальних умов життя та діяльності людей на окремій території чи об`єкті на ній або на водному об`єкті, спричинене аварією, катастрофою, стихійним лихом чи іншою небезпечною подією, зокрема епідемією, епізоотією, епіфітотією, пожежею, що призвело (може призвести) до виникнення великої кількості постраждалих, загрози життю та здоров`ю людей, їх загибелі, значних матеріальних утрат, а також до неможливості проживання населення на території чи об`єкті, ведення там господарської діяльності.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 2 КЦЗ України, аварія - небезпечна подія техногенного характеру, що спричинила ураження, травмування населення або створює на окремій території чи території суб`єкта господарювання загрозу життю або здоров`ю населення та призводить до руйнування будівель, споруд, обладнання і транспортних засобів, порушення виробничого або транспортного процесу чи спричиняє наднормативні, аварійні викиди забруднюючих речовин та інший шкідливий вплив на навколишнє природне середовище.
Відповідно до пункту 25 частини першої статті 2 КЦЗ України, небезпечна подія - подія, у тому числі катастрофа, аварія, пожежа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, епіфітотія, яка за своїми наслідками становить загрозу життю або здоров`ю населення чи призводить до завдання матеріальних збитків.
Також, розділом 4 Класифікатору встановлено, що надзвичайна ситуація техногенного характеру це порушення нормальних умов життя та діяльності людей на окремій території чи об`єкті на ній або на водному об`єкті унаслідок транспортної аварії (катастрофи), пожежі, вибуху, аварії з викиданням (загрозою викидання) небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин, раптового руйнування споруд; аварії в електроенергетичних системах, системах життєзабезпечення, системах телекомунікацій, на очисних спорудах, у системах нафтогазового промислового комплексу, гідродинамічних аварій тощо.
У розділі 6 Класифікатору зазначені коди надзвичайних ситуацій унаслідок пожеж та вибухів.
Згідно з положеннями ДСТУ 2272-06 «Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять», небезпечним чинником пожежі є прояв пожежі, що призводить чи може призвести до опечення, отруєння леткими продуктами згоряння або піролізу, утравмування чи загибелі людей та (або) до заподіяння матеріальних, соціальних, екологічних збитків. До небезпечних факторів пожежі належать: підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища.
Відповідно до пункту 43 частини першої статті 2 КЦЗ України, техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об`єктах, а також у суб`єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення. Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій.
Згідно з вимогами пункту 33 частини першої статті 2 КЦЗ України, пожежна безпека - пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.
Таким чином, пожежі відносяться до надзвичайних ситуацій, а загроза життю та здоров`ю людей виникає не лише при наявності порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що безпосередньо можуть до неї призвести, але й за наявності інших порушень по нездійсненню заходів щодо захисту людей від шкідливого впливу небезпечних чинників при вже виниклій пожежі. В контексті наведеного не витримує жодної критики покликання відповідача на відсутність підстав для задоволення позову з огляду на те, що «за період з 28.07.2021 по даний час не зафіксовано жодних пожеж..», оскільки суть здійснюваного позивачем нагляду полягає в упереджені виникнення пожежної та техногенної небезпеки, а не їх ліквідації їх наслідків.
Згідно зі статтею 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Викладене спростовує твердження відповідача про непідтвердженність наявності загрози життю та/або здоров`ю людей при неусуненні вказаних у акті перевірки порушень та про оціночне судження щодо її наявності з боку позивача. 
Що ж до покликань відповідача на порушення його прав судом першої інстанції в частині реалізації процесуального права на подання доказів, то суд вважає такі необґрунтованими з огляду на наступне.
Як підтверджується матеріалами 04 жовтня 2021 року Рівненський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її учасників, та запропонував відповідачу подати відзив у 15 денний строк з моменту її отримання.. Копію ухвали відповідач отримав 05 листопада 2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (3300105489484).
12 листопада 2021 року відповідач подав заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного провадження, мотивуючи це тим, що справа має важливий для нього характер, крім того вважав, що справа не підлягає розгляду в порядку спрощеного провадження, оскільки не відноситься до категорії справ визначених ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України.
19 листопада 2021 року Рівненський окружний адміністративний суд ухвалив залишити без задоволення заперечення відповідача, мотивував це тим, що ця справа не віднесена до переліку справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Крім того, до уваги було взято предмет спору, категорію та складність справи у аналогічних спорах, незначний обсяг та характер доказів у справі, які подані позивачем, відсутність необхідності виклику свідків, призначення експертизи, а також відсутність значного суспільного інтересу. 
22 листопада 2021 року до суду першої інстанції відповідач подав відзив на позовну заяву.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідач не клопотав під час розгляду справи в суді першої інстанції про долучення до матеріалів справи жодних доказів, не зазначав про необхідність дослідження доказів у судовому засіданні, в апеляційній скарзі також не вказав, які докази він зміг подати до ухвалення рішення у справі через визначений судом першої інстанції порядок розгляду справи. Таким чином, твердження відповідача щодо недотримання його процесуальних прав слід вважати голослівними та безпідставними 
Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.
Відповідно до вимог ст. 77 КАС України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
За правилами ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України перерозподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,
П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Горинь Агро Плюс» залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року у справі № 460/13398/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	І. І. Запотічний