Ухвала
 
21 липня 2023 року
м. Київ
справа № 183/685/17
провадження № 61-9088ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,              Коломієць Г. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Марфін Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «МТБ Банк», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2017 року публічне акціонерне товариство «Марфін Банк» (далі - ПАТ «Марфін Банк»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» (далі - ПАТ «МТБ Банк») звернулося до суду із зазначеним вище позовом.
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року, у задоволенні позову ПАТ «Марфін Банк», правонаступником якого є ПАТ «МТБ Банк» відмовлено.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 квітня 2021 року касаційну скаргу 
ПАТ «МТБ Банк» задоволено частково.
Постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року в частині вирішення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 20 лютого 2019 року в частині вирішення вимог про виселення залишено без змін (провадження № 61-6227св19).
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року апеляційну скаргу ПАТ «МТБ Банк» задоволено частково.
Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2018 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги 
ПАТ «Марфін Банк», правонаступником якого є ПАТ «МТБ Банк», до 
ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано та 
у скасованій частині ухвалити нове судове рішення.
Позовну вимогу ПАТ «Марфін Банк», правонаступником якого є ПАТ «МТБ Банк», до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково.
У рахунок погашення за кредитним договором №00044/RD від 01 лютого 
2007 року заборгованості ОСОБА_2 за тілом кредиту в розмірі 
45 757,86 дол. США, по процентам за користування кредитом в розмірі 
8 679,89 дол. США, пені у розмірі 228 664,78 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №00010-rd від 01 лютого 2007 року, 
а саме на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 121,6 кв. м., яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Виконкомом Новомосковської міської Ради депутатів 03 грудня 
1999 року, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайної ціни на цей вид майна, визначеної на підставі оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
02 червня 2023 року  ОСОБА_1 , із застосуванням засобів поштового зв`язку, звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року, у якій просить оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 
від 28 червня 2023 року визнано наведені заявником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, запропоновано заявникові на підтвердження наведених обставин пропуску строку надати суду відповідні докази в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути оригінал поштового конверту, довідка із суду, поштового відділення зв`язку тощо, або навести інші підстави з відповідними доказами та звернутися до Верховного Суду з відповідним клопотанням. Також запропоновано заявникові уточнити касаційну скаргу з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України та надати суду касаційної інстанції виправлену касаційну скаргу із зазначенням всіх учасників справи, їх реквізитів, зокрема із зазначенням їх місця проживання чи перебування та інших обов`язкових реквізитів та надати копії виправленої касаційної скарги разом із доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
Копію вказаної ухвали направлено заявникові на зазначену в касаційній скарзі адресу.
У наданий судом строк ОСОБА_1 надіслала матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до учасників справи.
Касаційна скарга подана до Верховного Суду з пропуском строку на касаційне оскарження, проте у змісті клопотання, наданого на виконання ухвали Верховного Суду від 28 червня 2023 року, заявник просить цей строк поновити, посилаючись на те, що останній пропущено з поважних причин, оскільки заявник оскаржувану постанову Дніпровського апеляційного суду не отримувала.
Крім того, посилається на те, що є особою з інвалідністю, а у зв`язку з оголошенням на території України правового режиму воєнного стану була вимушена разом із чоловіком тимчасово проживати на території іншого населеного пункту та була позбавлена можливості отримати оскаржуване судове рішення, на підтвердження чого надає відповідні докази.
Також заявник посилається на те, що вона є особою з інвалідністю та хоче скористатися своїм правом на касаційне оскарження судових рішень.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу. 
Ураховуючи наведені заявником обставини та надані на їх підтвердження докази, Верховний Суд вважає, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
В обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування апеляційним судом норм права без урахування висновків щодо застосування норм права 
у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року.
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Марфін Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «МТБ Банк», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та 
в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року.
Витребувати з Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області вищевказану цивільну справу (№ 183/685/17).
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати чотирнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                   Д. Д. Луспеник
                                                                                                                    Б. І. Гулько
                                                                                                                    Г. В. Коломієць