ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17 серпня 2023 року           справа №360/4559/21 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В.,
за участю секретаря судового засідання Усенко Т.І.,
представника відповідача Трофименко М.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року по справі №360/4559/21 (суддя І інстанції Ірметова О.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрконтракт» до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                     УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Луганського  окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Луганській області щодо внесення до інформаційної системи органів ДПС та інтегрованої картки платника інформації про податковий борг Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрконтракт» зі сплати грошових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 1972384,54 грн. та пені в сумі 144702,53 грн. за податковим повідомленням-рішенням №0001052201 від 17.12.2013р., а також з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 2752524,00 грн. та пені в сумі 192220,48 грн. за податковим повідомленням-рішенням №0001062201 від 17.12.2013р.. Зобов`язано Головне управління ДПС у Луганській області вилучити з інформаційної системи органів ДПС та інтегрованої картки платника інформацію про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрконтракт» податкового боргу зі сплати грошових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 1972384,54 грн. та пені в сумі 144702,53 грн. за податковим повідомленням-рішенням №0001052201 від 17.12.2013р., а також з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 2752524,00 грн. та пені в сумі 192220,48 грн. за податковим повідомленням-рішенням №0001062201 від 17.12.2013р.. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Луганській області від 02.08.2021р.  № 355/12-32-13-05-08 про опис майна у податкову заставу.
Не погодившись з таким рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач вважає, що судом першої інстанції не було враховано, що після того, як було отримано ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 17.03.2021р. у справі №812/2603/14 про відмову у відновлені втраченого судового провадження та повідомлено про відсутність в провадженні суду судової справи щодо оскарження сум грошових зобов`язань, визначених податковими повідомленнями-рішеннями від 17.12.2013 №0001052201, №0001062201, це обумовило втрату визначених сум грошового зобов`язання за цими податковими повідомленнями-рішеннями статусу неузгоджених, а тому ними правомірно було поновлено в інтегрованій картці платника податків сум грошових зобов`язань, визначених цими податковими повідомленнями-рішеннями .
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що Державною податковою інспекцією у м. Сєвєродонецьку Головного управління Міндоходів у Луганській області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині нарахування та сплати податку на додану вартість і податку на прибуток, за результатами якої складено акт № 3/12-14-22-01/20185941 від 28.11.2013р. та прийняті податкові повідомлення-рішення від 17.12.2013р.:
- №0001062201 яким  позивачу визначене грошове зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 1 835 016,00 грн. (основний платіж) та штрафні санкції в сумі 917 508,00 грн.;
- №0001052201 яким позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 1 314 924,00 грн. (основний платіж) та штрафні санкції в сумі 657 462,00 грн..
Позивач 16.04.2014р. звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17.12.2013р. №0001052201, №0001062201 та ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 18.04.2014 відкрито провадження в адміністративній справі № 812/2603/14.
Ухвалами Луганського окружного адміністративного суду від 07.05.2014р., 26.05.2014р. та від 25.06.2014р. провадження в адміністративній справі №812/2603/14 зупинялось.
Ухвалою суду від 17 березня 2021 року відмовлено Головному управління ДПС у Луганській області у відкритті провадження за заявою про відновлення втраченого судового провадження.
Згідно інтегрованої картки платника податків ТОВ «Укрконтракт» 25.06.2021р. поновлено суми грошових зобов`язань, нарахованих податковими повідомленнями-рішеннями від 17.12.2013р. № 0001052201 та № 0001062201.
Позивач 06 липня 2021 року звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою на дії Головного управління ДПС у Луганській області та вимогами про вилучення з інформаційної системи органів ДПС інформацію про нараховану платнику податків ТОВ «Укрконтракт» грошових зобов`язань.
19 липня 2021 року податковим органом винесено податкову вимогу про сплату податкового боргу ТОВ «Укрконтракт».
02 серпня 2021 року Головне управління ДПС у Луганській області прийняло рішення № 355/12-32-13-05-08 про опис майна ТОВ «Укрконтракт» у податкову заставу.
Наведені обставини сторонами не оспорюються.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ухвала суду про відмову у відкритті провадження за заявою про відновлення втраченого судового провадження, прийнята в порядку ст. 388 КАС України не є рішення суду, прийняте по суті, у розумінні ст. 14 КАС України. Відтак визначена податковими повідомленнями-рішеннями від 17.12.2013р. №0001052201 та № 0001062201 сума грошового зобов`язання є неузгодженою, а тому відповідач в порушення норм чинного законодавства відновив в інтегрованій картки платника податку ТОВ «Укрконтракт» інформації про податковий борг зі сплати грошових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 1972384,54 грн. та пені в сумі 144702,53 грн. за податковим повідомленням-рішенням № 0001052201 від 17.12.2013, а також з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 2752524,00 грн. та пені в сумі 192220,48 грн. за податковим повідомленням-рішенням № 0001062201 від 17.12.2013р..
Наведений висновок суду першої інстанції колегія суддів вважає помилковим виходячи з наступного.
Відповідно до пп.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання. 
За приписами пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження. 
Згідно пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
У відповідності до вимог пункту 12 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення це - рішення, постанова, ухвала суду будь-якої інстанції.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, податковими повідомлення-рішеннями від 17.12.2013р. №0001062201 позивачу визначене грошове зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 1 835 016,00 грн. (основний платіж) та штрафні санкції в сумі 917 508,00 грн. та податковими повідомлення-рішеннями від 17.12.2013р. №0001052201 яким позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 1 314 924,00 грн. (основний платіж) та штрафні санкції в сумі 657 462,00 грн..
Позивач 16.04.2014р. звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17.12.2013р. №0001052201, №0001062201 та ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 18.04.2014р. відкрито провадження в адміністративній справі № 812/2603/14.
Ухвалою суду від 17 березня 2021 року у справі № 812/2603/14  відмовлено Головному управління ДПС у Луганській області у відкритті провадження за заявою про відновлення втраченого судового провадження, оскільки судовий розгляд справи не закінчений, а тому втрачене судове провадження не підлягає відновленню.
При винесенні цієї ухвали судом встановлено, що у зв`язку з проведенням антитерористичної операції в деяких районах Луганської та Донецької областей головою Луганського окружного адміністративного суду видано наказ від 15 липня 2014 року № 26/С-од про призупинення роботи суду, дію якого в подальшому пролонговано до 15 листопада 2014 року.
На момент призупинення роботи суду всі адміністративні справи, у тому числі і справа № 812/2603/17, перебували за місцем розташування суду за адресою: вул. Поштова, 1, м. Луганськ.
Орієнтовно у період з 17 липня 2014 року по 30 липня 2014 року невідомими озброєними людьми відбулось захоплення адміністративної будівлі Луганського окружного адміністративного суду, розташованої за адресою: вул. Поштова, 1, м. Луганськ.
В даний час будівля Луганського окружного адміністративного суду (розташована за адресою: вул. Поштова, 1, м. Луганськ), у тому числі, й адміністративні справи, які перебували в провадженні суду, не підконтрольні адміністрації суду та відповідальним працівникам, оскільки знаходяться на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно відсутній доступ до зазначеної адміністративної справи.
За таких обставин судове провадження у справі № 812/2603/14 вважається втраченим.
Оскільки судовий розгляд справи № 812/2603/14 не закінчений, втрачене судове провадження в цій справі не підлягає відновленню.
Колегія суддів зазначає, що порядок відновлення втраченого судового провадження в адміністративній справі визначено у Розділі V Кодексу адміністративного судочинства України, згідно вимог частини 1 статті 384 якого відновленню повністю або частково підлягає лише втрачене судове провадження, яке закінчене ухваленням судового рішення або провадження в якій закрите.
За приписами частини 5 статті 388 Кодексу адміністративного судочинства України  в іншому випадку, позивач має право звернутися до суду з новим позовом в установленому цим Кодексом порядку. 
Отже, у зв`язку з тим, що провадження у справі № 812/2603/14 за адміністративним позовом про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17.12.2013р. №0001052201, №0001062201 не закінчено та вважається втраченим, позивач мав право звернутися до суду з новим позовом про оскарження цих податкових повідомлень-рішень.
Докази звернення позивача  з новим позовом про оскарження податкових повідомлень-рішень від 17.12.2013р. №0001052201, №0001062201 в матеріалах справи відсутні.
Відсутність в провадженні суду відповідної справи щодо оскарження сум грошових зобов`язань, визначених податковими повідомленнями рішеннями  від 17.12.2013р. №0001052201, №0001062201, виключає наявність у вказаних податкових повідомлень - рішень статусу неузгоджених. 
При цьому, платник податків має право звернутися до суду шляхом подання нового позову щодо оскарження податкових повідомлень-рішень в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.
Відтак, колегія суддів вважає правомірними дії відповідача щодо внесення до інформаційної системи органів ДПС та інтегрованої картки платника податків інформації про наявність у позивача податкового боргу зі сплати грошових зобов`язань за податковими повідомленнями-рішеннями від 17.12.2013р. №0001052201 та №0001062201, які є узгодженими в силу норм Податкового кодексу України.
Колегія суддів вважає, що проведення антитерористичної операції на території міста Луганськ є загальновідомим фактом, тому наявні всі підстави вважати, що позивачу було відомо про захоплення будівлі Луганського окружного адміністративного суду та втрату судового провадження у справі №812/2603/14.
На думку колегії суддів, не може свідчити про добросовісну процесуальну поведінку позивача пасивне вичікування з 2014 року, не вчинення жодних дій щодо з`ясування руху справи, щодо відновлення його прав та обов`язків.
Згідно пункту 88.1 статті 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення (п. 88.2 ст. 88 ПК України).
За приписами пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу. 
Згідно з п. 89.2 ст. 89 Податкового кодексу України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно. У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».
Відповідно до п. 89.3 ст. 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.
Враховуючи наявність у позивача податкового боргу, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідачем правомірно прийнято рішення від 02.08.2021р. № 355/12-32-13-05-08 про опис майна у податкову заставу.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги позивача задоволенню не підлягають.
Згідно частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                           ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року по справі №360/4559/21 – задовольнити.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року по справі №360/4559/21 – скасувати.
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрконтракт» до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити в повному обсязі.
Повний текст постанови складений 17 серпня 2023 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                             Т.Г. Гаврищук

Судді:                                                                                                                  А.А. Блохін

                                                                                                                            І.В. Сіваченко