ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/69/23  Номер провадження 33/814/1236/23	Головуючий у 1-й інстанції Ячало Ю.І.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

Категорія

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,
За участю секретаря Владімірова Р.В.
Захисника-адвоката Яковенка Г.М.
розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 13 квітня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 13 квітня 2023 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді,  23.01.2023 року, на 262 км автодороги Київ-Харків-Довжанський водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2102, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою приладу Драгер, у присутності двох свідків. Результат - 0,79%, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження по справі. 
Зокрема вказує на безпідставність зупинки керованого ним транспортного засобу.
Вважає неналежним доказом долучені до справи відеозаписи з огляду на їх неповноту та фрагментарність, які не містять повного перебігу подій. 
Посилається на порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки після продуття алкотестеру він просив провести огляд в медичному закладі, на що йому було не мотивовано відмовлено.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
  Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у  ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.
Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.
Зокрема такими доказами в даній справі є:
протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №433116 від 23.01.2023 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , з особистими поясненнями «випив 300 гр. горілки вчора, не думав, що покаже так багато, з результатом 0,79% згоден» та зазначенням щодо передачі авто іншому водієві ОСОБА_2 , 
роздруківка проходження тестування на стан алкогольного сп`яніння з алкотестеру «Драгер» з результатом 0,79%,
акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з зазначенням ознак алкогольного сп`яніння та результатів огляду на алкотестері,
пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
записи з бодікамери працівника поліції та відео реєстратора поліцейського автомобіля.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях притягнутого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції. 
Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З долученого до матеріалів справи відеозапису з відеореєстратора поліцейського автомобіля вбачається рух автомобіля ВАЗ 2102, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , після зупинки якого та спілкування з водієм у працівників поліції виникла підозра щодо перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, про що вони його повідомили. 
В подальшому, після залучення свідків, водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестру Драгер, заперечуючи при цьому факт вживання алкогольних напоїв.
Після продуття алкотестеру о 09:09 год. результат виявився позитивним 0,79%, при допустимій нормі 0,2% проміле.
На питання працівника поліції «Ви таки вживали вчора алкоголь?», ОСОБА_1 відповів «Все вже показало, що вам ще розказувати».
При цьому, ніяких заперечень з приводу виявлених газоаналізатором проміле, водій не висловлював та не наполягав на проведенні повторного огляду в медичному закладі. 
Встановлені обставини перебування водія в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом стали підставою для складання працівниками поліції протоколу за ч. 1 ст.130 КУпАП України.
Одночасно, водієві були роз`яснені його права, а процес проходження огляду на стан сп`яніння зафіксовано на бодікамеру та в присутності двох свідків, що відповідає положенням ст. 266 КУпАП.
В подальшому відеозапис містить процедуру ознайомлення водія з протоколом та наданням можливості внести до нього свої пояснення.
Апеляційний суд вважає, що долучені до матеріалів справи докази в своїй сукупності доводять факт керування автомобілем ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та не були спростовані під час розгляду справи.

Так, посилання апелянта на недостовірність результатів проходження огляду, зважаючи на нібито надання мундштука зі спиртом, не беруться судом до уваги, оскільки є лише припущенням самого апелянта. Так, з відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 особисто розпаковує мундштук, а працівник поліції робить контрольний забір повітря, який виключає наявність алкоголю і лише після цього відбувається продуття ним алкотестеру.
Заперечення водія щодо перебування в стані алкогольного сп`яніння спростовуються як наданими особистими письмовими поясненнями в протоколі : «випив 300 гр. горілки вчора, не думав, що покаже так багато, з результатом 0,79% згоден», так і особистими поясненнями на відеокамеру після проходження огляду з позитивним результатом «Все вже показало, що вам ще розказувати», що свідчить про визнання перебування в стані алкогольного сп`яніння.
Доводи апелянта щодо неповноти та фрагментарності долученого до матеріалів справи відеозапису не спростовують факт скоєного правопорушення, оскільки на долученому відеозаписі з бодікамери поліцейського зафіксовано процедуру огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, а саме продуття алкотестеру Драгер з позитивним результатом, що в розумінні статті 266 КУпАП є належним доказом.
Також апеляційний суд звертає увагу, що жодних заперечень чи іншої незгоди як із самим фактом зупинки керованого ним автомобіля, процедурою проходження огляду на стан сп`яніння, результатом такого огляду, ОСОБА_1 не висловлював, відповідних пояснень з цього приводу в протоколі не зазначав, а навпаки визнав факт вживання напередодні алкогольних напоїв.
Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення на правопорушника  накладено з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.
Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що  постанова судді про притягнення   ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП   є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 13 квітня 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                         О.І. Обідіна