УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2022 року
м. Київ
справа № 344/12032/23
провадження № 51-4278ск23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 липня 2023 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 10 липня 2023 року,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 липня 2023 року задоволено частково клопотання ОСОБА_4 про призначення адвоката для надання правової допомоги. Повідомлено керівника Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Івано-Франківській області про клопотання ОСОБА_4 щодо призначення йому адвоката для надання правової допомоги для вирішення питання про призначення останньому представника його інтересів в суді при розгляді скарги. Роз`яснено заявнику ОСОБА_4 , що відповідно до ст. 18 Закону України «Про безоплатну допомогу» він має право звернутись про надання одного з видів правових послуг до Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги або до територіального органу юстиції за місцем фактичного проживання незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою до Івано-Франківського апеляційного суду, який ухвалою від 10 липня 2023 року відмовив ОСОБА_4 у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на зазначену вище ухвалу слідчого судді.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про скасування оскаржених судових рішень через недотримання судами попередніх інстанцій, на його думку, приписів ст. 59 Конституції України.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
За приписами ст. 310 та ч. 4 ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) ухвала слідчого судді місцевого суду не є предметом перегляду суду касаційної інстанції, оскільки зазначене судове рішення не входить до переліку тих рішень, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку.
Отже, колегія суддів відмовляє у відкритті касаційного провадження стосовно вимог касаційної скарги про скасування ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 липня 2023 року з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК.
Щодо вимог касаційної скарги про скасування ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 10 липня 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження на указану вище ухвалу слідчого судді, колегія суддів враховує, що зазначене судове рішення є предметом перегляду суду касаційної інстанції, проте доходить висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наведене нижче. 
Суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень, інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає. 
Реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом, про що йдеться в  офіційному тлумаченні положень ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011.
Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно зі статтею 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом; гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.  
Разом з тим, забезпечення права на апеляційний перегляд справи, передбачене 
п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, стосується гарантованого права на перегляд у суді апеляційної інстанції справи, розглянутої судом першої інстанції по суті. Зазначений конституційний припис надає законодавцю певну свободу розсуду: або передбачити можливість апеляційного оскарження будь-якого рішення, що його ухвалює суд у процесі розгляду справи, але не вирішує її по суті, або встановити обмеження чи заборону на оскарження в апеляційному порядку окремих процесуальних судових рішень, якими справа не вирішується по суті (Рішення Конституційного Суду України від 17 березня 2020 року № 5-р/2020).  
Такі обмеження права на апеляційне оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування встановлені приписами статей 307, 309, 392 КПК. 
Відповідно до частини 3 статті 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом. Перелік ухвал слідчих суддів, які під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, передбачений ч. 3 ст. 307 та частинами 1, 2 ст. 309 КПК. 
Зі змісту оскарженої ухвали слідчого судді вбачається, що ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Івано-Франківського міського суду зі скаргою, поданою в порядку ст. 303 КПК, та разом з тим подав заяву про надання безоплатної правової допомоги із регіонального центру з надання БВП, а також перенесення справи для підготовки до участі у ній. Ухвалою від 05 липня 2023 року слідчий суддя вирішив питання щодо часткового задоволення клопотання заявника про надання правової допомоги.
Тобто оскаржена ухвала слідчого судді, в розумінні положень статей 307, 309 КПК, до переліку ухвал слідчих суддів, які під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в  апеляційному порядку, не входить.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження.
Таким чином, колегія суддів Верховного Суду вважає, що суд апеляційної інстанції, дотримуючись вимог ч. 3 ст. 307, ст. 309, ч. 4 ст. 399 КПК, правильно встановивши, що апеляційна скарга подана на ухвалу слідчого судді, яка відповідно до приписів кримінального процесуального закону не підлягає оскарженню в  апеляційному порядку, обґрунтовано постановив ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження. 
Зміст оскарженої ухвали апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК, вона є належним чином вмотивованою та обґрунтованою. 
Враховуючи викладене, зі змісту касаційної скарги колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано?Франківської області від 05 липня 2023 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 10 липня 2023 року.
Ухвала оскарженню не підлягає, набирає чинності з моменту проголошення.
Судді:

 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                             ОСОБА_3