КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                                                                                                                                           
Справа № 755/7196/22
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6116/2023
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
12 липня 2023року                                                                                                        м. Київ
     Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:
                                                                                                                              
                                    судді-доповідача     Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Кулікової С.В., Музичко С.Г.,                                                                      
                                         при секретарі      Савіцької Д.А.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ)Петросової-Гривнак Оксани Володимирівни, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 18 січня 2023 року, постановлену під головуванням судді Гончарука В.П.,-    
         встановив:
 
11серпня 2022 року  ОСОБА_1  звернулась до суду із названою скаргою.
З урахуванням уточнень вимог скарзи просила: визнати неправомірною постанову, яка була винесена державним виконавцем Деснянського ВДВС Петросовою-Гривнак О.В. від 09 серпня 2022 року про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження» від 08 серпня 2022 року; визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Деснянського ВДВС Петросової-Гривнак О.В. щодо ненаправлення до Дніпровського районного суду міста Києва виконавчого листа № 755/19637/17, який було видано Дніпровським районним судом міста Києва 15 листопада 2019 року та постанови про закінчення виконавчого провадження від 08 серпня 2022 року.
Вимоги скарги були обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 було подано заяву про відмову від примусового виконання судового рішення, після чого винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 60886183. Вважала, що постанова про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від      09 серпня 2022 року винесена незаконно.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18 січня 2023 року названу скаргу задоволено частково.
Визнано протиправними дії державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Петросової-Гривнак О.В. в частині винесення постанови від 09 серпня 2022 року про скасування процесуального документу.
В іншій частині у задоволені скарги відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду в частині відмови у задоволенні вимог скарги щодо визнання неправомірної бездіяльності державного виконавця скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення скарги, та зобов`язати державного виконавця надіслати виконавчий лист та постанову про закінчення виконавчого провадження до Дніпровського районного суду міста Києва. 
 У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить задовольнити вимоги апеляційної скарги. 
Учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Предметом апеляційного оскарження є ухвала суду в частині відмови у задоволенні скарги.
Відмовляючи у задоволенні скарги про визнання неправомірної бездіяльності державного виконавця щодо ненаправлення до Дніпровського районного суду міста Києва виконавчого листа та постанови про закінчення виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив із правомірності дій державного виконавця.
Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Встановлено, щов провадженні Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ) знаходиться на виконанні виконавчий лист № 755/19637/17, який було видано Дніпровським районним судом міста Києва від 15 листопада 2019 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка навчається, щомісячно в розмірі 881 грн, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з 21 грудня 2017 року і до закінчення навчання 30 червня 2020 року.
16 грудня 2019 року старшим державним виконавцем Деснянського районного відділу ДВС Танащук О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60886183.
02 серпня 2022 року ОСОБА_1  було подано до відділу ДВС заяву про відмову від примусового виконання судового рішення.
08 серпня 2022 року державним виконавцем Деснянського ВДВС  Петросовою-Гривнак О.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 60886183.
09 серпня 2022 року державний виконавець Петросова-ГривнакО.В. винесла постанову про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від         08 серпня 2022 року.
Обґрунтовуючи подану скаргу, ОСОБА_1 зазначила, що державний виконавець незаконно винесла постанову про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 08 серпня 2022 року та безпідставно ненаправила виконавчий лист та постанову про закінчення виконавчого провадження до Дніпровського районного суду міста Києва.
Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.
Відповідно до положень ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), а якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Статтею 195 Сімейного кодексу України передбачено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.
Розглядаючи скаргу, суд першої інстанції врахував вищенаведені вимоги та дійшов обґрунтованого висновку про визнання неправомірними дій державного виконавця Петросової-Гривнак О.В. щодо винесення постанови від 09 серпня               2022 року, та залишення без задоволення вимоги про визнання неправомірної бездіяльності державного виконавця щодо ненаправлення виконавчого листа та постанови про закінчення виконавчого провадження від 08 серпня 2022 року до Дніпровського районного суду міста Києва.
Доводи апеляційної скарги про бездіяльність державного виконавця Деснянського відділу ДВС Петросової-Гривнак О.В. щодо ненаправлення виконавчого листа № 755/19637/17, який було видано Дніпровським районним судом міста Києва 15 листопада 2019 року, та постанови про закінчення виконавчого провадження від 08 серпня 2022 року до Дніпровського районного суду міста Києва, колегія суддів відхиляє, оскільки дана постанова була державним виконавцем скасована 09 серпня 2022 року, а тому відсутні підстави для її направлення.
            Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущені порушення норм матеріального або неправильне застосування норм процесуального права.
            Відповідно до ст. 375 ЦПКУкраїни суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
            З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 18січня 2023року постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.
            Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-    
постановив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 18 січня 2023 рокузалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.
 
             Повний текст постанови виготовлено 14 липня 2023 року.

 
 
Суддя-доповідач                                                                                                  Є.В. Болотов 

 
 
Судді:                                                                                                                  С.В. Кулікова

 
 
                                                                                                                              С.Г. Музичко