Ухвала
09 серпня 2023 року
м. Київ
справа № 481/1042/23
провадження № 61-9190ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В., 
розглянувши касаційні скарги  ОСОБА_1 на ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 21 червня 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 17 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Новобузький районний суд Миколаївської області ухвалою від 16 червня 2023 року повернув ОСОБА_1 позовну заяву на підставі пункту 6 частини четвертої статті 185 ЦПК України.
19 червня 2023 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про виправлення описки у судовому рішенні про повернення її позовної заяви. Заява обґрунтована тим, що під час постановлення судом ухвали 16 червня 2023 року, допущено описку, а саме, не зазначено строк і порядок набрання ухвалою законної сили, як це передбачено статтею 260 ЦПК України.
Новобузький районний суд Миколаївської області ухвалою від 21 червня 2023 року, яку залишив без змін Миколаївський апеляційний суд постановою від 17 липня     2023 року, відмовив ОСОБА_1 в задоволенні заяви про виправлення описки в ухвалі Новобузького районного суду Миколаївської області від 16 червня 2023 року про повернення позовної заяви.
Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 , суди дійшли висновку, що судом не допущено описку в оскаржуваному судовому рішенні, внаслідок чого правових підстав для її виправлення немає.
28 липня 2023 року ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд», подала до Верховного Суду касаційні скарги на ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 21 червня 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 17 липня 2023 року у вказаній справі.
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Пунктом 19 частини першої статті 353 ЦПК України передбачено, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення.
Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку:                   1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову         у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Ухвали суду про відмову у внесенні виправлень у рішення зазначені у пункті 19 частини першої статті 353 ЦПК України оскаржуються в суді апеляційної інстанції та не підлягають оскарженню в суді касаційної інстанції.
Тобто, за змістом статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень, ухвали суду першої інстанції та постановлені за результатами їх перегляду судові рішення апеляційного суду з питань щодо відмови у внесенні виправлень у рішення не можуть бути оскаржені у касаційному порядку.
За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи наведене, касаційна скарга не може бути прийнята до провадження, оскільки оскаржувані судові рішення щодо внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення (пункт 19 частини першої статті 353 ЦПК України), не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.
Керуючись частиною другою статті 394 ЦПК України Верховний Суд,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 на ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 21 червня 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду                        від 17 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
Судді:                                                                                                              І. В. Литвиненко  
 
А. І. Грушицький
 
Є. В. Петров