СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року                                             м. Харків                        Справа № 917/1520/22  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В. , суддя  Слободін М.М.,
без виклику сторін
розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Мотрича Руслана Івановича (вх. № 662П) на рішення Господарського суду Полтавської області від 26.01.2023 (повний текст складено 26.01.2023), ухвалене у складі судді Киричук О.А.
у справі № 917/1520/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО УКРПРОФТРАНС",
до Фізичної особи-підприємця Мотрича Руслана Івановича,
про стягнення 79284, 37 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО УКРПРОФТРАНС"   звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Мотрича Руслана Івановича про стягнення 79 284,37 грн заборгованості за договором-заявкою на перевезення вантажу автомобільним транспортом №19/09-1АМ від 19.09.2022.
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 26.01.2023 у справі                           № 917/1520/22 позов задоволено повністю. Стягнуто із Фізичної особи-підприємця Мотрича Руслана Івановича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО УКРПРОФТРАНС" заборгованість у сумі                 79284, 37 грн, а також 2481,00 грн витрат зі сплати судового збору.
Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд встановив, що між сторонами укладено договір перевезення вантажу. На виконання взятих на себе за договором зобов`язань ТОВ "АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО УКРПРОФТРАНС" надало послуги з перевезення вантажу, які не були оплачені ФОП Мотрич Р.І. За висновком місцевого господарського суду строк виконання зобов`язання настав, розмір заборгованості є доведеним.
Не погодившись з рішенням, ухваленим судом першої інстанції, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Фізична особа-підприємець Мотрич Руслан Іванович, який просить:
- поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Полтавської області від 26.01.2023 у справі № 917/1520/22;
- скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 26.01.2023 у справі  № 917/1520/22 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Апелянт зазначає, що дійсно між сторонами був укладений договір перевезення, однак, перевізник в порушення взятих на себе зобов`язань допустив втрату частини вантажу, чим спричинив збитки замовнику. З огляду на зазначене, апелянт вважає, що у замовника відсутній обов`язок оплати неякісно наданих послуг.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2023 у справі № 917/1520/22 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В., суддя                  Слободін М.М.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.04.2023 витребувано у Господарського суду Полтавської області матеріали справи № 917/1520/22.
09.05.2023 на адресу Східного апеляційного господарського суду від Господарського суду Полтавської області надійшли матеріали справи № 917/1520/22.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.05.2023 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Мотрича Руслана Івановича (вх. № 662П) на рішення Господарського суду Полтавської області від 26.01.2023 у справі № 917/1520/22 залишено без руху. Встановлено апелянту строк впродовж 10 днів з моменту отримання копії цієї ухвали на усунення виявлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме: надати до Східного апеляційного господарського суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Полтавської області від 26.01.2023 у справі № 917/1520/22 з обґрунтуванням причин відмови від отримання копії оскаржуваного рішення.
25.05.2023 на адресу Східного апеляційного господарського суду від Фізичної особи-підприємця Мотрича Руслана Івановича надійшла заява, в якій останній зазначив, що яким чином поштове відділення та на яких підставах поставило відмітку "адресат відсутній" наразі не має можливості з`ясувати, оскільки останній не відмовлявся від отримання рішення та не міг відмовитися, адже, 11.02.2023 його не було в Україні. У зв`язку із повномасштабним вторгненням Росії в Україну скаржник, маючи трьох дітей, змушений був виїхати до Словенії, де отримав право на тимчасове проживання з 17.05.2022 по 04.03.2023. На підтвердження вказаних обставин, надав копію нотаріально засвідченого перекладу довідки про тимчасове проживання/тимчасову адресу за кордоном від 17.05.2022.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.05.2023, крім іншого, поновлено Фізичній особі-підприємцю Мотричу Руслану Івановичу строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Полтавської області від 26.01.2023 у справі                    № 917/1520/22. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Мотрича Руслана Івановича (вх. № 662П) на рішення Господарського суду Полтавської області від 26.01.2023 у справі № 917/1520/22. Ухвалено розгляд апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Мотрича Руслана Івановича (вх. № 662П) на рішення Господарського суду Полтавської області від 26.01.2023 у справі № 917/1520/22 здійснювати без повідомлення учасників справи.
02.06.2023 від ТОВ "АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО УКРПРОФТРАНС" надійшов відзив (вх. 6331) на апеляційну скаргу, в якому вважає доводи апелянта безпідставними, а рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін оскаржуване рішення Господарського суду Полтавської області.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.
За змістом ч. 3 ст. 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.
Частиною 10 статті 270 ГПК України унормовано, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Оскільки сторони письмово висловили свою правову позицію з даного спору, клопотань про розгляд апеляційної скарги з повідомленням (викликом) учасників справи не заявлялось, а необхідності призначення справи до розгляду у відкритому засіданні судом не встановлено, ця постанова Східного апеляційного господарського суду прийнята за результатами дослідження наявних в матеріалах справи документів в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.
Дослідивши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до статті 269 ГПК України, апеляційним господарським судом встановлено наступне.

19.09.2022 року між ФОП Мотрич Р.І., як замовником, та ТОВ "АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО УКПРОФТРАНС", як перевізником, укладено договір-заявку на перевезення вантажу автомобільним транспортом №19/09-1АМ (надалі - Договір).
Відповідно до умов Договору, вантажем є ріпак у біг-бегах до 22,5 тонн на авто.
Згідно вказаного Договору місце завантаження - Україна, Житомирська обл., с. Рея. Місце розвантаження - Ропчіце, Польща. Розмитнення - Рава-Руська. Наданий транспорт Сканія д.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . Водій - Середа Юрій Михайлович.
Згідно п. п. 14. Договору, загальна вартість послуг наданих Перевізником становить 79284,37 грн., із яких 25000,00 грн. мають бути перераховані на рахунок Перевізника у день розвантаження, а решта суми, протягом 10 днів із дня розвантаження, на підставі ( СМR, рахунку, акту, заявки).
Відповідно до п. 3 Договору будь-які розбіжності між сторонами по виконанню даного Договору-заявки розглядаються відповідно до чинного законодавства України.
В межах укладеного між сторонами договору на автомобіль Сканія д.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 завантажено ріпак загальною масою 17080 кг, який доставлено до місця призначення 27.09.2022.
24.10.2022 ФОП Мотричу Р.І. ТОВ "АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО УКРПРОФТРАНС" направлено вимогу за вих № 24/10/22, в якій останній просить протягом трьох днів з моменту отримання вимоги підписати акт наданих послуг № 717 від 29.09.2022, що складений згідно договору - заявки на перевезення вантажу автомобільним транспортом, акт звірки взаємних розрахунків за період 01.06.2022-20.10.2022, підписані екземпляри повернути ТОВ "АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО УКРПРОФТРАНС". Протягом трьох днів з моменту отримання даної вимоги, сплатити ТОВ "АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО УКРПРОФТРАНС" заборгованість у сумі 79284,37 грн згідно договору-заявки на перевезення вантажу автомобільним транспортом № 19/09-1АМ від 19.09.2022.
Відповідно до наявних в матеріалах справи опису вкладення, чеків та квитанцій "Укрпошта" Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО УКРПРОФТРАНС" зазначена вимога направлена ФОП Мотричу Р.І. 24.10.2022 на адресу, зазначену замовником у договорі - заявці : 37710, Полтавська обл, Оржицький р-н, с. Лазірки, вул. Пушкінська,54.
Наявною в матеріалах справи роздруківкою з офіційного сайту Укрпошта" вимога отримана ФОП Мотрич Р.І. 05.11.2022.
У листопаді 2022 року ТОВ "АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО УКРПРОФТРАНС" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом у даній справі, стверджуючи про те, що ФОП Мотрич Р.І, не сплатив за послуги з перевезення вантажу, відповіді на вимогу не направив, претензій щодо наданих послуг не висловив.
Господарський суд Полтавської області, ухвалюючи 26.01.2023 рішення у даній справі про задоволення позовних вимог, виходив з того, що розмір заборгованості доведений, строк її оплати настав.
ФОП Мотрич Р.І. участі у розгляді справи в суді першої інстанції не приймав, відзив на позовну заяву не подавав. Однак, у квітні 2023 року звернувся з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Полтавської області від 26.01.2023. Факт укладення договору перевезення, узгодження вартості таких послуг та факт їх надання підтверджується ФОП Мотричем Р.І. Разом з тим, апелянт стверджує про те, що такі послуги були неякісними, а саме, перевізник допустив втрату частини вантажу, тому вважає відсутніми правові підстави для стягнення оплати за послуги перевезення.
До апеляційної скарги ФОП Мотрич Р.І. додані копія засвідченого перекладу від 29.03.2023 вагової накладної від 27.09.2022. Копія претензії про сплату відшкодування за нестачу вантажу за вих № 15/03/23 від 15.03.2023 з доказами її відправлення на адресу  ТОВ "АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО УКРПРОФТРАНС" 15.03.2023 (чеки та квитанції Укрпошта).
Надаючи правову кваліфікацію правовідносинам між сторонами, апеляційний господарський суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За приписами статей 525, 526 ЦК України, статті 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частинами першою, третьою статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
За змістом ст.ст. 909 ЦК України, 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.
Дослідивши укладений між сторонами договір-заявку від 19.09.2022, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що укладений між сторонами договір є за своєю правовою природою договором перевезення вантажу.
В договорі сторони погодили вантаж, місце завантаження, місцу доставки, місце розвантаження, транспорт, вартість послуг, порядок розрахунків та відповідальність сторін за невиконання умов договору. Отже, сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору.
Факт укладення договору та його умови не оспорюються та визнаються заявником апеляційної скарги.
У розділі 11 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні зазначено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора. Оформлення товарно-транспортної накладної в електронній формі (далі - е-ТТН) здійснюється відповідно до абзацу четвертого цього пункту. Е-ТТН підписується за допомогою електронного підпису (далі - ЕП) водія та/або експедитора, відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача.
Сторони можуть внести до товарно-транспортної накладної будь-яку іншу інформацію, яку вони вважають необхідною. Залежно від виду вантажу та його специфічних властивостей до основних документів додаються інші (сертифікати, свідоцтва тощо), що визначається правилами перевезень зазначених вантажів, у паперовому та/або електронному вигляді. У разі оформлення е-ТТН супровідні документи також додаються в електронній формі. У разі оформлення товарно-транспортної накладної у паперовій формі супровідні документи додаються в паперовій формі за підписом відповідальних осіб.
Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля.
Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує Замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі примірники товарно-транспортної накладної підписом.
Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники.
Заявник апеляційної скарги не заперечує той факт що вантаж був завантажений на узгоджений сторонами транспорт та доставлений до місця призначення. Разом з тим, апелянт вважає, що вантаж  був доставлений не в повному обсязі. Саме на цій підставі вважає, що його обов`язок сплатити за надані послуги перевезення не настав.
Щодо таких доводів заявника апеляційної скарги Східний апеляційний господарський суд суд зазначає наступне.
Розділом 14 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні закріплено, що форма і порядок розрахунків, а також випадки зміни розміру оплати за перевезення вантажів і надання інших послуг, пов`язаних з цим, визначаються Перевізником з вантажовідправником або вантажоодержувачем - Замовником при укладенні ними Договору на перевезення вантажів (п. 3.1 Договору).
Договором узгоджено порядок оплати за надані послуги загальна вартість послуг наданих Перевізником становить 79284,37 грн, із яких 25000,00 грн мають бути перераховані на рахунок Перевізника у день розвантаження, а решта суми, протягом 10 днів із дня розвантаження, на підставі ( СМR, рахунку, акту, заявки).
ФОП Мотрич Р.І. не здійснено оплати за надані послуги в порядку та у спосіб, узгоджений сторонами у Договорі. Факт неоплати за отримані послуги не заперечується ФОП Мотрич Р.І. (апелянтом).
Як убачається з пункту 3 укладеного між сторонами договору-заявки на перевезення сторони погодили, що усі розбіжності між сторонами по виконанню Договору розглядаються відповідно до чинного законодавства України.
Розділом 15 Правил перевезення автомобільним транспортом України передбачено у разі зіпсуття або пошкодження вантажу, а також у разі розбіжностей між Перевізником і вантажовідправником (вантажоодержувачем) обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актом, що може бути складений у паперовій або електронній формі, за формою, що наведена в додатку 4.
Перевізник, вантажовідправник і вантажоодержувач засвідчують в акті такі обставини:
а) невідповідність між найменуванням, масою і кількістю місць вантажу в натурі і тими даними, які зазначені у товарно-транспортній накладній;
б) порушення або відсутність пломб на кузові автомобіля або контейнері;
в) простій автомобіля у пунктах вантаження і розвантаження понад встановлені норми часу;
г) інші обставини(пошкодження упаковки, вантажу), які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності сторін.
Записи в акті засвідчуються підписами вантажовідправника (вантажоодержувача) і водія. Односторонні записи в акті як вантажовідправника (вантажоодержувача), так і водія вважаються недійсними.
Жодна із сторін не має права відмовитись від підписання акта. У разі незгоди зі змістом акта кожна із сторін має право викласти в ньому свою думку в рядку "Особливі відмітки" і засвідчити її підписом.
При відмові від складання акта або від внесення записів у товарно-транспортну накладну у випадках недостачі, псування або ушкодження вантажу акт складається за участю представника незацікавленої сторони.
Для засвідчення складання акта на вільному місці зворотного боку товарно-транспортної накладної зазначається дата складання і про що складений акт (наприклад: "Про недостачу місць", "Про порушення пломби" та ін.).
Розділом 16 Правил перевезення визначено правила пред`явлення та розгляду претензій. Так, пунктом 16.2 Правил закріплено, що під час перевезень вантажів автомобільним транспортом право на пред`явлення Перевізнику претензій мають:
а) вантажовідправник або вантажоодержувач - у разі втрати вантажу і за умови подання товарно-транспортної накладної з підписом водія (експедитора Перевізника) про прийняття ним вантажу для перевезення або е-ТТН;
б) вантажоодержувач - у разі недостачі, зіпсуття або ушкодження вантажу і за умови подання товарно-транспортної накладної із відповідними записами або відповідного акта, якщо такий акт складався, або у разі подання е-ТТН з відповідними записами та/або акта в електронній формі.
Статтею 315 Господарського кодексу України, яка визначає порядок вирішення спорів щодо перевезень, передбачено, що до пред`явлення перевізникові позову, що випливає з договору перевезення вантажу, можливим є пред`явлення йому претензії. 

Східний апеляційний господарський суд вважає за необхідне наголосити, що статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч. ч. 1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст. 74 ГПК України.
Отже, за загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами обов`язку доказування визначається предметом спору.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.
Також слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17 та аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.
Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Східний апеляційний господарський суд зазначає, що провадження у справі                         № 917/1520/22 відкрито Господарським судом Полтавської області 26.11.2022. Оскаржуване рішення ухвалене місцевим господарським судом 26.01.2023. Сторони належним чином повідомлялись про відкриття провадження у справі, в тому числі ФОП Мотрич Р.І. про наданий судом та процесуальним законом строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень та доказів на їх підтвердження.
Однак, протягом встановленого процесуальним законом та судом строку, ФОП         Мотрич Р.І. не подав до суду першої інстанції ані відзиву, ані заперечень, ані доказів на підтвердження своїх заперечень у разі їх наявності. Матеріали справи не містять доказів щодо подання ФОП Мотрич Р.І. претензії на неналежне виконання перевізником ТОВ "АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО УКРПРОФТРАНС" взятих на себе за договором перевезення зобов`язань.
Отже, ФОП Мотрич Р.І. не надано доказів оплати за отримані послуги перевезення вантажу або доказів пред`явлення перевізнику претензій у встановленому чинним законодавством України порядку протягом розгляду справи судом першої інстанції.
Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач так як і відповідач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").
Так, перевезення було виконано у вересні 2022 року, рахунок за надані послуги, акт звірки взаєморозрахунків направлені на адресу ФОП Мотрич Р.І. на вказану ним самим у договорі адресу, були ним ОТРИМАНІ у листопаді 2022 року, однак жодної відповіді (реакції) протягом розумного та встановленого законом та сторонами у договорі строку на зазначені документи ФОП Мотрич Р.І. матеріали справи не містять.
З огляду на викладене, ФОП Мотрич Р.І. не дотримавшись встановленого чинним законодавством та договором порядку дій у випадку наявності претензій до перевізника в односторонньому порядку відмовився від виконання обов`язку оплати за отримані послуги перевезення вантажу. 
Щодо поданих до суду апеляційної інстанції копій перекладу вагової квитанції 321/2022, претензії, інвойсу, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 269 ГПК України,  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 3 статті 269 ГПК України закріплено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
ФОП Мотрич Р.І. не наведено та не доведено обставин, які унеможливили подання зазначених доказів до суду першої інстанції. Взагалі відсутнє клопотання про долучення таких доказів до матеріалів справи. Крім того, переклад накладної виконаний вже у березні 2023 року, тобто через два місяці після ухвалення оскаржуваного апелянтом рішення.
Східний апеляційний господарський суд критично ставиться до поданої довідки про тимчасове проживання на території Словенії з 17.05.2022 по 04.03.2023 та вважає, що зазначена довідка не доводить факт перебування ФОП Мотрич Р.І. весь цей час поза межами території України. Крім того, матеріали справи свідчать про те, що принаймі частину цього періоду ФОП Мотрич Р.І. знаходився на території України та вчиняв юридично значимі дії.
Так, 19.09.2022 (тобто в період часу, в який, як стверджує апелянт, він перебував поза межами України) ФОП Мотрич Р.І. укладено та підписано договір - заявку на перевезення вантажу (що не заперечується самим апелянтом), заборгованість саме за цим договором і є предметом розгляду даної справи. 15.11.2022 ФОП Мотрич Р.І. отримав вимогу від ТОВ "АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО УКРПРОФТРАНС" про сплату цієї заборгованості.
Крім того, сам факт реєстрації ФОП Мотрич Р.І. за вказаною ним адресою на території Словаччини не доводять факт його перебування поза межами України протягом всього цього часу.
Також апеляційний господарський суд зауважує на тому, що зазначена довідка подана апелянтом лише для обгрунтування причин неотримання копії судового рішення у даній справі та для пояснення поважності причин пропуску на апеляційне оскарження. Крім того, як зазначено вище, апелянтом не наведено обставин, які унеможливили подання таких доказів до суду першої інстанції, що виключає можливість їх прийняття та розгляду судом апеляційної інстанції.
За таких обставин, Східний апеляційний господарський суд вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Полтавської області  від 26.01.2023 у справі № 917/1520/22 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів та доводів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати зі сплати судового збору, що були понесені стороною в суді апеляційної інстанції, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (відповідача у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи Мотрича Руслана Івановича залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Полтавської області від 26.01.2023 у справі                               № 917/1520/22 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями.
Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя                                                                     І.А. Шутенко

Суддя                                                                                           Н.В. Гребенюк  

Суддя                                                                                           М.М. Слободін