ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

10 серпня 2023 року 	м.Суми	

Справа №576/477/23 
Номер провадження 22-ц/816/869/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Філонової Ю. О. ,  Рунова В. Ю. 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 28 березня 2023 року у складі судді Колодяжного А.О., ухваленого в м. Глухів Сумської області,
в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗІ КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ІЗІ КРЕДИТ» (далі - ТОВ «Ізі Кредит»)звернулося до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 .
Свої вимоги мотивувало тим, що 15 листопада 2021 року між ТОВ «Ізі Кредит» та ОСОБА_1 на підставі заяви відповідачки про видачу кредиту укладено кредитний договір № 327490, згідно з умовами якого позивач прийняв на себе зобов`язання надати відповідачці грошові кошти в сумі 30 000 грн, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених в кредитному договорі згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною кредитного договору. Кредит було надано на строк 28 періодів по 14 днів кожен, сукупна вартість кредиту становила 90 860 грн. Згідно з Графіком платежів, останній платіж відповідачка мала сплатити 12 грудня 2022 року. Проте, відповідачкою було проведено платежі лише на суму 16 630 грн. 
Внаслідок неналежного виконання відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість в сумі 74 230 грн, з яких: 29 878,80 грн – заборгованість з повернення кредиту та 44 351,20 грн – сума процентів за користування кредитом. Крім того, у зв`язку з порушенням відповідачкою грошового зобов`язання позивач вважає, що має право здійснити перерахунок заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також на нарахування трьох процентів річних від простроченої суми. 
Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Ізі Кредит» суму боргу за кредитним договором з урахуванням інфляційного збільшення та трьох процентів річних у загальному розмірі 81 790 грн 72 коп.; стягнути з відповідачки на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2481 грн.
Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 28 березня 2023 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Ізі Кредит» 74 230 грн 00 коп. заборгованості за кредитним договором № 327490 від 15 листопада 2021 року та 2436 грн 00 коп. судового збору.
В іншій частині вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. 
В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції помилково зроблено висновок про належність розрахунку боргу, котрий додано позивачем, як доказ по справі. 
Вказує на те, що у доданій таблиці розрахунку перелічуються суми боргу, але не міститься обґрунтування щодо періоду та моменту виникнення, кількості днів прострочення, формули обчислення та математичного підрахунку, розміру відсотків за користування кредитом, а тому перевірити правильність та обґрунтованість нарахування складових боргу за наданим розрахунком неможливо.
Звертає увагу на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення невідомо з яких розрахунків, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність заборгованості за кредитом в сумі 29 878,80 грн та заборгованості за процентами в сумі 44 351,20 грн, оскільки матеріали справи таких відомостей не містять, а надана позивачем картка обліку кредитного договору № 327490 не відповідає вимогам ст.ст. 76, 77 ЦПК України, щодо належності як доказу та дані про наявність вказаних сум відсутні.
Від позивача ТОВ «Ізі Кредит» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому не погоджується з доводами апеляційної скарги, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду - залишити без змін. Зазначає, що порядок нарахування процентів, розмір платежів та порядок зарахування коштів при неповному платежу встановлено п.п. 5.4, 5.7, 7 кредитного договору № 327490 від 15 листопада 2021 року, який скаржниця особисто підписала після ознайомлення з усіма його умовами. Графік платежів, який є додатком та невід`ємною частиною кредитного договору, містить дату нарахування кожного окремого платежу, з якої і починається зобов`язання позичальника зі сплати відповідного платежу, та містить детальний порядок зарахування кожного платежу на погашення відповідної частини суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом, а розмір процентів – прямо зазначений в кредитному договорі. Всі розрахунки виконані на підставі умов кредитного договору та графіку платежів, а відповідачкою не наведено жодних власних розрахунків. 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що апеляційна скарга подана на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення суду в частині відмови у стягненні інфляційних збитків та трьох процентів річних не оскаржується, а тому відповідно до приписів ч. 1 ст. 367 ЦПК України колегією суддів не переглядається 
Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 15 листопада 2021 року ОСОБА_1 підписала заяву на видачу кредиту № 470020 (а.с. 6).
Також 15 листопада 2021 року між ТОВ «Ізі Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 327490, за умовами якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) в сумі 30 000 грн на особисті потреби, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом кредитодавцю відповідно до умов зазначених в договорі (а.с. 7-9).
Кредит повертається позичальником шляхом виплат один раз на два календарні тижні в готівковій формі у національній валюті України. Днем надання кредиту вважається день отримання позичальником готівкових коштів від кредитодавця (пункти 3.3., 4. кредитного договору).
Згідно приписів п. 5. кредитного договору Графік платежів, що є додатком № 2, є невід`ємною частиною даного договору.
Перебіг строку нарахування процентів за користування кредитом розпочинаються з дати фактичного отримання позичальником кредиту і складає 28 періодів (по 2 календарних тижні кожен). Реальна (ефективна) річна процентна ставка за кредитом є фіксованою та становить 1123,53% (пункти 5.1., 5.2.).
Згідно п. 5.3. строки сплати платежів та розмір неустойки, зазначені в договорі, залишаються незмінними протягом усього періоду дії договору. Розмір платежів і процентів визначаються на дату підписання кредитного договору з урахуванням припущення, що цей договір буде дійсним протягом всього строку, на який         його укладено, а його умови будуть виконуватися в повному обсязі та у визначений строк.
Сума щотижневого платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів визначається Графіком платежів. З урахуванням ануїтетного характеру платежів за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю 279,90 % річних від суми кредиту з першого по 19 платіж та 1,07% річних за всіма наступними платежами до останнього платежу згідно з Графіком платежів, у розрахунку з потижневою сплатою – 10,77 % з 1 по 19 платіж та 0,04% за всіма наступними платежами до останнього платежу, за період дії договору – 204,99 % (п. 5.4. кредитного договору).
Дата першого платежу – 29 листопада 2021 року. День платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів визначається Графіком платежів. Загальна сума всіх платежів позичальника за договором з урахуванням процентної ставки за кредитом становить 90 860 грн. Загальна вартість кредиту в грошовому виразі становить 90 860 грн, що складає 30 000 грн суми кредиту та 60 860 грн процентів за користування кредитом, або 188,89% у процентному значенні (пункти 5.5. – 5.7. кредитного договору).
Відповідно до видаткового касового ордеру від 15 листопада 2021 року за № 479 відповідачка отримала від позивача 30 000 грн (а.с. 10).
З наданого позивачем Графіку платежів вбачається, що відповідачка періодично сплачувала платежі, останній сплачено 24 січня 2022 року (а.с. 11).
Позивачем на підтвердження своїх вимог було надано картку обліку виконання кредитного договору, згідно якої вбачається, що відповідачкою було внесено коштів на погашення кредитної заборгованості 16 630 грн, загальна сума заборгованості за кредитом становить 74 230 грн (а.с. 12).
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка не дотрималася взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами, що призвело до утворення заборгованості в зазначеному позивачем розмірі, який не спростований відповідачкою. Тому дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача 74 230 грн, з яких: 29 878,80 грн – заборгованість за кредитом; 44 351,20 грн – заборгованість за процентами.
Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про наявність підстав для часткового задоволення позову, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Відповідно до положень  ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом статей 525,  526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно  ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачка не заперечує обставину отримання кредитних коштів. Проте, як вбачається з її відзиву на позовну заяву, вона зазначає, що сума пред`явлена позивачем до стягнення, є дуже великою, а тому просила максимально зменшити її розмір.
Стосовно доводів апеляційної скарги щодо незгоди з розрахунком заборгованості, оскільки перевірити правильність та обґрунтованість нарахування складових боргу за наданим розрахунком неможливо, колегія суддів зауважує наступне.
Порядок нарахування процентів, розмір платежів та порядок зарахування коштів при неповному платежу встановлено умовами кредитного договору № 327490 від 15 листопада 2021 року. Графік платежів, який є невід`ємною частиною кредитного договору, містить дату нарахування кожного окремого платежу, з якої і починається зобов`язання позичальника зі сплати відповідного платежу, та містить детальний порядок зарахування кожного платежу на погашення відповідної частини суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом, а розмір процентів – зазначений в кредитному договорі. Наданий позивачем розрахунок заборгованості узгоджується з Графіком платежів, з яким відповідачка була ознайомлена, про що свідчить її особистий підпис. Розмір фактично внесених відповідачкою коштів на погашення кредитної заборгованості становить 16630 грн. Умовами кредитного договору передбачено, що сукупна вартість кредиту становить 90860 грн. З урахуванням суми сплачених відповідачкою коштів (16630 грн), розмір кредитної заборгованості становить 74230 грн (90 860 грн - 16630 грн). Вказаний розрахунок заборгованості відповідачкою не спростовано.
Крім того, слід зазначити, що відповідачка свого розрахунку заборгованості суду не надала.
За встановлених обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 327490 від 15 листопада 2021 року в сумі 74 230 грн.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 
Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 28 березня 2023 року в оскаржуваній частині залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -  	О. І. Собина	

Судді:                                                                                        Ю. О. Філонова 

                                                                                                   В. Ю. Рунов