СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року                                        м. Харків                        Справа № 922/671/23  

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя  Шевель О.В.;
за участі секретаря судового засідання Голозубової О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Завод “Діалог” (вх.№974Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 18.04.2023 у справі №922/671/23 (повний текст рішення складено та підписано 20.04.2023 суддею Добрелею Н.С. у приміщенні господарського суду Харківської області)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Завод “Діалог”, м.Сміла, Черкаська обл.,
до Акціонерного товариства “Електромашина”, м.Харків,
про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:
ТОВ “Завод “Діалог” звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до АТ “Електромашина”, в якому просило суд стягнути з відповідача на користь позивача борг у сумі 561193,46 грн, інфляційні нарахування в сумі 129132,62 грн, 3% річних у сумі 15273,01 грн, а також судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем узятих на себе зобов`язань за договором поставки від 05.01.2021 №1 у частині своєчасної та повної оплати вартості поставленої позивачем продукції.
Рішенням господарського суду Харківської області від 18.04.2023 у справі №922/671/23 позов задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства “Електромашина” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Завод “Діалог” борг у сумі 511193,46 грн, інфляційні нарахування в сумі 129132,62 грн, 3% річних у сумі 15255,74 грн, витрати зі сплати судового збору в розмірі 9833,73 грн. У частині стягнення 3% річних у сумі 17,27 грн відмовлено. У частині стягнення 50000,00 грн боргу провадження у справі закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України. У частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.
Приймаючи рішення в оскаржуваній частині, зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд виходив з того, що згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України та статтею 7 Закону України "Про судовий збір" позивачеві після надходження на адресу суду відповідного клопотання підлягає поверненню з Державного бюджету України 750,00 грн у зв`язку з закриттям провадження у справі у частині позовних вимог про стягнення боргу в розмірі 50000,00 грн. Щодо заявлених до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн, господарський суд виходив з того, що детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, позивачем до суду не надано, що є порушенням частини третьої  статті 126 Господарського процесуального кодексу України. У договорі не міститься детального опису послуг, які підлягають наданню адвокатом у рамках договору про надання правничої допомоги від 03.01.2023 №02/01-23, інших доказів на підтвердження обсягу наданих послуг до матеріалів справи не надано. Господарський суд зазначив, що не може визначити на підставі наявних у матеріалах справи доказів, які саме роботи (послуги) надавались адвокатом, та пересвідчитись, що заявлені витрати та наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критеріям реальності та співмірності таких витрат. Ураховуючи, що позивачем у порушення частини 3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України не надано до суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги, господарський суд відмовив у задоволенні стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.
Товариство з обмеженою відповідальністю “Завод “Діалог” з рішенням господарського суду не погодилось, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 18.04.2023 у справі №922/671/23 у частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у сумі 20000,00 грн та ухвалити нове рішення у цій частині про стягнення з АТ “Електромашина” на користь ТОВ “Завод “Діалог” витрати позивача на професійну правничу допомогу у сумі 20000,00 грн. Ухвалити рішення про повернення позивачу – ТОВ “Завод “Діалог” з державного бюджету 750,00 грн судового збору у зв`язку з закриттям провадження у справі у частині позовних вимог про стягнення боргу у розмірі 50000,00 грн.
Апелянт зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції тільки в частині відмови у стягненні з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн, яка є фіксованою сумою гонорару, визначеною у договорі, та передбачає надання необмеженої кількості правничих послуг, наводить правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 щодо розподілу витрат на правничу допомогу у вигляді гонорару, визначеному у договорі у фіксованому розмірі. Також вважає, що у порушення ст.129, 130 Господарського процесуального кодексу України суд першої інстанції у резолютивній частині рішення від 18.04.2023 не зазначив висновок про повернення з державного бюджету 750,00 грн судового збору у зв`язку з закриттям провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення боргу у розмірі 50000,00 грн, тим більше ст.129 Господарського процесуального кодексу України не передбачає окремого звернення до суду з заявою про повернення цих коштів позивачу, а вирішується, на його думку, одночасно при постановленні судового рішення.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.05.2023 витребувано у господарського суду Харківської області матеріали справи №922/671/23, необхідні для розгляду скарги, та ухвалено надіслати їх до Східного апеляційного господарського суду. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи №922/671/23.
02.06.2023 матеріали даної справи надійшли до Східного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.06.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ “Завод “Діалог” на рішення господарського суду Харківської області від 18.04.2023 у справі №922/671/23. Повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 19.07.2023 о 10:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №104. Встановлено учасникам справи п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу (з доказами надсилання відзиву іншим учасникам справи), а також для подання письмових заяв, клопотань. Запропоновано учасникам справи заздалегідь письмово повідомити суд про намір і можливість взяти участь у судовому засіданні для своєчасного вжиття заходів з організації його проведення. З метою уникнення загрози для життя і здоров`я учасників судового процесу - рекомендовано взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою. Запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи надсилати їх з використанням програми "Електронний суд" або надсилати документи з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду: inbox@eag.court.gov.ua.
18.07.2023 від представника ТОВ «Завод «Діалог» до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява (вх.№8345) про розгляд справи за відсутності заявника апеляційної скарги. 
У судове засідання 19.07.2023 представники сторін не з`явилися, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, заявник апеляційної скарги просив суд розглянути даний спір без участі його представника.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає таке.
Постановляючи оскаржуване рішення, господарський суд виходив з таких обставин: 
-спірні правовідносини виникли на підставі укладеного між ТОВ “Завод “Діалог” (покупець) та АТ “Електромашина” (постачальник) договору поставки від 05.01.2021 №1; 
-відповідач у строк, встановлений пунктом 3.2 договору, за отриману продукції оплату не здійснив, заборгованість відповідача перед позивачем за договором станом на момент звернення з даним позовом становить 561193,46 грн;
-після відкриття провадження в даній справі відповідачем частково сплачена заборгованість за договором на суму 50000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 12.04.2023 №1869 та не заперечується представником позивача, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закрив провадження у справі в цій частині вимог;
-щодо решти основного боргу, ураховуючи приписи ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України, господарський суд визнав вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки від 05.01.2021 №1 у розмірі 511193,46 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню;
-факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання свідчить про правомірність нарахування 3% річних та інфляційних втрат;
-вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд, керуючись нормами ст.129 Господарського процесуального кодексу України та ст.7 Закону України "Про судовий збір", зазначив, що позивачеві після надходження на адресу суду відповідного клопотання підлягає поверненню з державного бюджету 750,00 грн у зв`язку з закриттям провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення боргу в розмірі 50000,00 грн;
-щодо заявлених до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн, ураховуючи, що позивачем у порушення частини 3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України не надано до суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.
Як убачається з апеляційної скарги, рішення господарського суду Харківської області оскаржується позивачем лише в частині розподілу судових витрат, відтак згідно зі ст.269 Господарського процесуального кодексу України в іншій частині рішення суду першої інстанції не переглядається.
При цьому колегія суддів зазначає, що в частині вимог заявника апеляційної скарги про ухвалення рішення про повернення позивачу – ТОВ “Завод “Діалог” з державного бюджету 750,00 грн судового збору у зв`язку з закриттям провадження у справі у частині позовних вимог про стягнення боргу у розмірі 50000,00 грн, господарським судом не порушено норм процесуального права.
Апелянт зазначає, що ст.129 Господарського процесуального кодексу України не передбачає окремого звернення до суду з заявою про повернення позивачу коштів у зв`язку з закриттям провадження у справі у частині позовних вимог, а вирішується одночасно про постановленні судового рішення.
Колегія суддів не погоджується з таким твердженням апелянта, оскільки звернення з відповідним клопотанням про повернення судового збору з Державного бюджету України передбачено спеціальним Законом, а саме: згідно з частиною 1 пункту 5 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Ураховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що у зв`язку з закриттям провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, позивач має право на повернення йому судового збору з Державного бюджету України у разі подання відповідного клопотання.
Як свідчать матеріали справи, позивач не звертався до суду з клопотанням про повернення судового збору у зв`язку з закриттям провадження у справі, отже, господарським судом не порушено норм процесуального права, тому відсутні підстави для скасування судового рішення в цій частині та прийняття нового про повернення позивачу з державного бюджету судового збору у зв`язку з закриттям провадження у справі у частині позовних вимог, оскільки самим позивачем не дотримано вимог Закону України «Про судовий збір». 
Проте колегія суддів не погоджується з висновками суду щодо розподілу судових витрат  справі в частині стягнення на професійну правничу допомогу, з огляду на таке.  
Згідно зі статтею 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою; представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 зазначеного Закону).
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Частиною 4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1, 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з частиною 4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з частиною 6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України).
На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем подано до господарського суду Харківської області: засвідчену копію договору про надання правничої допомоги від 03.01.2023 №02/01-23, укладеного між ТОВ "Завод "Діалог" та адвокатом Деменковою Є.С.; ордер на надання правничої (правової) допомоги від 03.01.2023 серія АН №1104882; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН №4790; рахунок-фактуру від 31.01.2023 №95/01; платіжну інструкцію від 01.02.2023 №242 на суму 30583,99 грн.
Згідно з пунктом 3.2 договору про надання правничої допомоги від 03.01.2023 №02/01-23 гонорар адвоката за складання вимоги, позовної заяви, супроводу судової справи складає 20000,00 грн, судовий збір у дану суму не входить, сплачується клієнтом окремо на підставі рахунку адвоката. Розмір гонорару адвоката при супроводі адвокатом виконавчого провадження складає 3% від суми коштів, які клієнт отримав на розрахунковий рахунок.
Клієнт сплачує гонорар на підставі рахунку адвоката, який адвокат направляє клієнту електронною поштою (пункт 3.5 договору).
Відповідно до пункту 4.1 договору договір набуває чинності з дати його підписання та діє до фактичного виконання взятих на себе зобов`язань. 
На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000 грн.
За змістом частини 3 статті 237 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення представництва є договір.
Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Згідно з Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 Цивільного кодексу України.
Частинами 1 та 2 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:
- фіксованого розміру,
- погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною 1 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як "форма винагороди адвоката", але в розумінні Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.
Як зазначено вище, пунктом 3.2 договору про надання професійної правової допомоги №02/01-23 від 03.01.2023 встановлений фіксований розмір гонорару адвоката, зокрема, за складання вимоги, позовної заяви, супроводу судової справи гонорар адвоката складає 20000,00 грн.
Суд першої інстанції, приймаючи рішення в оскаржуваній частині, не узяв до уваги, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 відступила від висновку щодо необхідності зазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги та дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
Так, при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивачем не підтверджено понесення витрат на професійну правничу допомогу на суму 20000,00 грн, оскільки не надано детального опису робіт (наданих послуг).
Дослідивши надані позивачем докази, з огляду на відсутність заперечень відповідача щодо розміру заявлених вимог на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат у сумі 20000,00 грн, пов`язаних з наданням послуг з правничої допомоги у суді першої інстанції при розгляді даної справи.
Колегія суддів вважає, що при прийнятті господарським судом судового рішення в оскаржуваній частині мало місце порушення норм процесуального права, а також не взято до уваги правові висновки Великої Палати Верховного Суду, відтак рішення господарського суду Харківської області від 18.04.2023 у даній справі підлягає скасуванню в частині розподілу судових витрат, а саме, витрат на професійну правничу допомогу, з прийняттям нового рішення про задоволення вимог у цій частині.
Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції наведеним вище вимогам у частині відмови у задоволенні про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не відповідає, а тому підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення вимог в цій частині. Відповідно, апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.269, 270, пунктом 2 частини 1 ст.275, пунктом 4 частини 1 ст.277 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Завод “Діалог” задовольнити частково.
Рішення господарського суду Харківської області від 18.04.2023 у справі №922/671/23 скасувати в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.
Прийняти в цій частині нове рішення.
Задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з АТ «Електромашина» (61016, м.Харків, вул. Озерянська, буд. 106, код ЄДРПОУ 00214868) на користь ТОВ «Завод «Діалог» (61045, м. Харків, вул. Яроша Отакара, буд. 18, офіс 11-13, код ЄДРПОУ 42406536) 20000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Господарському суду Харківської області видати наказ.
Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 24.07.2023. 

Головуючий суддя                                                                    О.А. Пуль

Суддя                                                                                           Я.О. Білоусова  

Суддя                                                                                           О.В. Шевель