Справа № 163/2001/21  Провадження №33/802/548/23 	Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2023 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду – Денісов В.П.,
з участю представника митниці – Федчишиної С.Ф.,
захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, – адвоката Крючкова В.О.,
розглянувши апеляційну скаргу представника Волинської митниці ДФС Кунєвої З.Ю. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 27 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою провадження у справі за протоколом про порушення митних правил № 0366/20500/21 за ознаками ч.1 ст.483 МК України щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрите за збігом строку накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил.
Згідно з протоколом про порушення митних правил № 0366/20500/21 14 січня 2020 року через митний пост "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби за митною декларацією типу ІМ40ЕЕ №UA205030/2020/000716 ОСОБА_1 увіз на митну територію України автомобіль "Рено", номер кузова НОМЕР_1 . Відповідно до поданого ОСОБА_1 до митного контролю рахунку-фактури № 11/10/2020 продавцем транспортного засобу вказано польську компанію "W i W Sp. z o.o. Centrum Gdynia", покупцем ОСОБА_1 , вартість – 2500 євро.
Після завершення на кордоні митних формальностей транспортний засіб під митним контролем був направлений на митний пост "Ягодин" Волинської митниці для завершення митного оформлення.
14 січня 2020 року таке митне оформлення було закінчене за митною декларацією типу ІМ40ДЕ № UA205030/2020/000746 за рівнем митної вартості у 93 171,75 гривні або 3500 євро в еквіваленті.
Листом від 18 червня 2020 року з Держмитслужби Волинська митниця одержала документи митних органів Республіки Польща (експортна декларація MRN 20PL301010E0017560, фактура № 11/01/2020), на підставі яких встановлено, що продавцем транспортного засобу є польська компанія "HIT Marcin Stachniuk", покупцем ОСОБА_2 , а фактурна вартість автомобіля становить 36 300 злотих або 228 221,73 гривні за офіційним курсом НБУ.
За результатами невиїзної документальної перевірки ОСОБА_1 встановлено заниження митних платежів на загальну суму 43 215,98 гривні.
З огляду на такі обставини, дії ОСОБА_1 кваліфіковані митним органом за ч.1 ст.483 МК України як спрямовані на переміщення автомобіля "Рено", номер кузова НОМЕР_1 , вартістю 228 221,73 гривні, через митний кордон з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу фактури № 11/10/2020 як документа, що містив неправдиві відомості щодо продавця транспортного засобу та його фактурної вартості, необхідної для визначення митної вартості.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Волинська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати судове рішення та постановити нове, яким визнати ОСОБА_1 винним у порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції даної статті.
Заслухавши у судовому засіданні пояснення представника митниці, яка апеляційну скаргу підтримала і просила скасувати постанову судді та постановити нову, захисника, який апеляцію заперечив і просив судове рішення залишити без змін, перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст.245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.
Згідно зі ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, даних вимог закону не дотримався.
Зокрема, на думку суду апеляційної інстанції, місцевий суд безпідставно не встановив наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у порушенні митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, а передчасно закрив провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.
У науковій літературі під строком розуміють тривалість часу, з початком перебігу або із спливом якого правові норми пов`язують настання певних юридичних наслідків. При цьому строк розглядається у двох формах існування: позитивній (коли юридичні наслідки пов`язуються із спливом строку) і негативній (коли юридичне значення має саме перебіг строку). 
Як вбачається зі змісту п.7 ст.247 КУпАП, законодавець розглядає встановлений строк у його позитивній формі, адже передбачає такі правові наслідки його спливу, як закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Крім того, у наведеному випадку при визначенні початку перебігу вказаного строку законодавець використовує суб`єктивні та об`єктивні критерії. Використання об`єктивного критерію передбачає обчислення строку з моменту вчинення правопорушення, суб`єктивного – з моменту, коли уповноважена особа отримала чи повинна була отримати інформацію щодо порушення належного йому права, свободи чи охоронюваного законом інтересу.
При цьому для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом, необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення – протиправної, винної дії чи бездіяльності.
Так, відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Тобто закриття провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п.7 ст.247 КУпАП.
Водночас слід враховувати, що однією із самостійних підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення законодавець визначає відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ст.247 КУпАП). Тобто у разі, якщо факту вчинення адміністративного правопорушення встановлено не буде, то провадження у справі підлягатиме закриттю на підставі п.1 (відсутність події і складу адміністративного правопорушення), а не п.7 ст.247 КУпАП (закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу).
Таким чином, на думку апеляційного суду, початок перебігу встановленого ст.38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення законодавець пов`язує із вчиненням адміністративного правопорушення, встановлення наявності або відсутності якого повинно здійснюватися при вирішенні питання про закриття провадження у справі.
Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п.7 ст.247 КУпАП вказаний Кодекс не містить. Натомість, як зазначалось вище, застосування п.7 ст.247 КУпАП можливе у разі встановлення наявності протиправної винної дії чи бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. 
З огляду на наведене та зважаючи на те, що для закриття провадження у справі у зв`язку зі спливом строків для накладення адміністративного стягнення необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення (винної дії чи бездіяльності), а також враховуючи, що повноваження суду на з`ясування обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні передбачені ст.280 КУпАП, апеляційний суд вважає, що у місцевого суду не було достатніх правових підстав для закриття провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП без встановлення вини ОСОБА_1 . 
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанову судді місцевого суду необхідно скасувати та прийняти нову. 
Матеріалами справи встановлено, що 14 січня 2020 року через митний пост "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби за митною декларацією типу ІМ40ЕЕ №UA205030/2020/000716 ОСОБА_1 увіз на митну територію України автомобіль "Рено", номер кузова НОМЕР_1 . Відповідно до поданого ОСОБА_1 до митного контролю рахунку-фактури № 11/10/2020 продавцем транспортного засобу вказано польську компанію "W i W Sp. z o.o. Centrum Gdynia", покупцем ОСОБА_1 , вартість – 2500 євро.
14 січня 2020 року таке митне оформлення було закінчене за митною декларацією типу ІМ40ДЕ № UA205030/2020/000746 за рівнем митної вартості у 93 171,75 гривні або 3500 євро в еквіваленті.
Листом від 18 червня 2020 року з Держмитслужби Волинська митниця одержала документи митних органів Республіки Польща (експортна декларація MRN 20PL301010E0017560, фактура № 11/01/2020), на підставі яких встановлено, що продавцем транспортного засобу є польська компанія "HIT Marcin Stachniuk", покупцем ОСОБА_2 , а фактурна вартість автомобіля становить 36 300 злотих або 228 221,73 гривні за офіційним курсом НБУ.
Отже, за результатами невиїзної документальної перевірки ОСОБА_1 встановлено заниження митних платежів на загальну суму 43 215,98 гривні.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив порушення митних правил, передбачене ч.1 ст.483 МК України.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення повністю стверджується зібраними та дослідженими у суді апеляційної інстанції доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил; експортною декларацією MRN 20PL301010E0017560, фактурою № 11/01/2020.
На підставі наведених доказів апеляційний суд доходить висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.
Між тим, апеляційний суд позбавлений законної можливості накладати адміністративне стягнення поза межами, встановленого Законом строку.
Відповідно до ч.1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.
Згідно з п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. 
Як вбачається з матеріалів справи, датою виявлення правопорушення є 11.06.2021, а 18.06.2021 матеріали передані Волинській митниці Держмитслужби.
Матеріали справи надійшли у суд 08.09.2021.
Постановою від 07.10.2021 справа була направлена на додаткову перевірку, надійшла до митного органу 22.10.2021 і була повернута в суд 23.12.2021.
Постановою від 30.06.2022 справа повторно направлялася на додаткову перевірку і надійшла до митного органу 26.07.2022.
Повторно справа надійшла у суд 29.08.2022.
Постановою Волинського апеляційного суду від 31.10.2022 справа направлялася на додаткову перевірку і надійшла до митного органу 14.11.2022, що стверджується повідомленням про вручення, після проведення якої повторно надійшла на адресу Любомльського районного суду Волинської області 29.12.2022.
Тому місцевий суд правильно прийшов до висновку, що строк накладення стягнення в даній справі становить 230 днів, що значно перевищує шестимісячний строк, визначений ч.1 ст.467 МК України. 
Доводи апелянта про те, що строки, визначені ч.1 ст.467 МК України на даний час не збігли, є необґрунтованими та такими, що суперечать вимогам ч.1 ст.467 МК України, згідно яких строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.
Тобто строки накладення адміністративного стягнення зупиняються з моменту надходження матеріалів справи до суду, а не з часу скерування їх митницею на адресу суду. 
Отже, визначений ч.1 ст.467 МК України шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення в даній справі закінчився, ще до надходження матеріалів даної справи до апеляційного суду – 28.08.2023. 
А тому провадження у справі щодо ОСОБА_1 необхідно закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч.1 ст.467 МК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника Волинської митниці ДФС Кунєвої З.Ю. – задовольнити частково.
Постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 27 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 – скасувати та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, та закрити провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч.1 ст.467 МК України. 
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Волинського апеляційного суду                                 В.П. Денісов