ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/6384/22  Номер провадження 33/814/808/23	Головуючий у 1-й інстанції Кіндяк І.С.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

Категорія: частина 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення 

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі:
судді Пікуля В.П.,
при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 

на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 27 грудня 2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП 

стосовно:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови 
Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 27 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним за те, що він 08 грудня 2022 року о 01 год. 42 хв., на 344 км а/д М03 Київ-Харків-Довжанський, керував транспортирним засобом FORD, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, порушенням мови, порушення координації рухів та на вимогу поліцейського від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі – ПДР України) та вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.
Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Не погодившись із постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 27 грудня 2022 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 27 грудня 2022 року, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга обґрунтовується тим, що патрульними поліцейськими допущено ряд порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, зокрема, скаржник наполягав на тому, що в матеріалах справи відсутні докази його вини у вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, а також перебування за кермом автомобіля. 
Скаржник посилається на грубе порушення права на захист під час складення протокол та розгляду справи в суді першої інстанції.
Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник вимоги апеляційної скарги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, зазначених у ній.
Мотиви суду
Відповідно до положень частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Як передбачено статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно правових позицій, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені в статтях 247, 280 КУпАП, надати оцінку не тільки тим доказам, які доводять винуватість, але й оцінити доводи та докази, які виправдовують особу.
Зазначених вимог місцевий суд, розглядаючи дану справу, не дотримався повною мірою, оскільки поза увагою та без належної оцінки суду залишились обставини, які істотно вплинули на висновки щодо визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Вважаючи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, доведеною, суд першої інстанції послався на наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозапис з нагрудної камери поліцейського, та показання свідків.
Проте, посилання на докази носять узагальнений характер, без конкретного зазначення вищезазначених доказів (серія номер протоколу, аркуші справи,) тобто вказану постанову суду першої інстанції не можна вважати належним чином мотивованою. 
Також суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновком суду першої інстанції з таких підстав.
Диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Тобто, доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: 
1) керування транспортним засобом та
2) перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного) чи відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, передбачено у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Згідно з пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до пунктів 6, 7 вищевказаного розділу Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Як передбачено пунктами 5, 6 розділу ІІ Інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.
Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
Свідки, які надали пояснення під час складення протоколу про адміністративне правопорушення підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходженням огляду на стан сп`яніння, при цьому в поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 жодним чином не відображено, що вони підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Однак, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які був допитаний у суді апеляційної інстанції, не підтвердили факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 .
При цьому, свідок ОСОБА_5 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність судом апеляційної інстанції, пояснила, що саме вона керувала автомобілем FORD, д.н.з. НОМЕР_1 , 08 грудня 2022 року на 344 км а/д М03 Київ-Харків-Довжанський. Вказану обставину підтвердив свідок ОСОБА_4 .
Також факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 не можна встановити з відеозапису, який мається в матеріалах справи.
Дані, які б спростували показання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та пояснення ОСОБА_1 матеріали справи не містять.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.
Крім того, суд позбавлений можливості притягти до відповідальності особу за дії, щодо яких протокол не складався чи в протоколі вони не зазначені. 
Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 284649 (а.с.1) складено з порушенням вимог статті 256 КУпАП, зокрема, при кваліфікації дій ОСОБА_1 допущено виправлення при зазначенні частини статті, за якою особа притягається до адміністративної відповідальності. 
Відповідно до вище вказано протоколу дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 3 статті 130 КУпАП, а саме дії, передбачені частинами 1 та 2 статті 130 КУпАП, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Даних про притягнення ОСОБА_1 за частинами 1 та 2 статті 130 КУпАП матеріали адміністративної справи не містять. 
У свою чергу, суд першої інстанції не звернув уваги на дане порушення при складенні протоколу та розглянув страву за частиною 1 статті 130 КУпАП, хоча вчинення даного правопорушення ОСОБА_1 не вмінялося.
Пунктом 7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376 вказано, що не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів.
У відповідності до пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Згідно статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
У відповідності до пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Згідно статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Отже, враховуючи сукупність порушень при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та оформленні матеріалу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 і беручи до уваги, що усі сумніви відносно доведеності вини особи, яка притягається до відповідальності, тлумачиться на її користь, суд не вбачає підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Висновки суду
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до пункту 2 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.
За вищевказаних обставин, апеляційний суд приходить до переконання про наявність по справі підстав для закриття провадження згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 294 КУпАП- 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.

Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 27 грудня 2022 року – скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 цього Кодексу у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського 
апеляційного суду                                                         В.П. Пікуль