УХВАЛА
28 липня 2023 року 
м. Київ 
справа № 240/21462/22
адміністративне провадження № К/990/24942/23 
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шишова О.О., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 1 грудня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2023 року у справі №240/21462/22 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Коростенський щебзавод» до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
установив:
Товариство з додатковою відповідальністю «Коростенський щебзавод» звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 26 листопада 2021 року:
- №00117610715, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 568 549,00 грн (516 863,00 грн - за податковим зобов`язанням, 51 686,00 грн - за штрафними санкціями);
- №00117650715, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 251 582,00,00 грн (250 847,00 грн - за податковим зобов`язанням, 735 грн - за штрафними санкціями).
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 1 грудня 2022 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2023 року, позов задоволено.
Не погоджуючись із зазначеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління ДПС у Житомирській області вже зверталося до Верховного Суду з касаційними скаргами, які ухвалами Верховного Суду від 2 травня 2023 року та від 16 червня 2023 року було повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
14 липня 2023 року до Верховного Суду надійшла втретє подана касаційна скарга Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 1 грудня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2023 року у справі №240/21462/22.
Під час перевірки втретє поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України установлено, що вона повторює зміст попередньої касаційної скарги, яку було повернуто, зокрема, ухвалою Верховного Суду від 16 червня 2023 року (провадження К/990/19739/23).
Так, аналогічно попередній касаційній скарзі, у поданій втретє касаційній скарзі скаржник покликається на пункти 1, 4 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження.
Верховний Суд у своїй ухвалі про повернення раніше поданої касаційної скарги вже звертав увагу скаржника на те, що:
- скаржник процитував норми законодавства, виклав фактичні обставини справи, зазначив дати прийняття Верховним Судом постанов із вказівкою на номери справ та навів витяги з окремих із них (без доведення при цьому подібності правовідносин), що, утім, не є тотожним застосуванню норм права без урахування висновку Верховного Суду та підставою касаційного оскарження судових рішень в розумінні пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України;
- спірні правовідносини в справах, наведених заявником у касаційній скарзі, та у справі, про перегляд якої подано касаційну скаргу, регламентуються більшою мірою одними й тими ж нормами Податкового кодексу України, обставини цих справ в кожній окремій ситуації все ж є відмінними. Наведені заявником цитати із вказаних судових рішень не є свідченням того, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норму права без урахування того чи іншого висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Звертаючись до суду з касаційною скаргою втретє, скаржник так і не виправив недоліків касаційної скарги, на які були вказані Верховним Судом. 
Змістовно обґрунтування касаційної скарги не змінилося.
Зазначене свідчить про формальний підхід до оформлення касаційної скарги та ігнорування скаржником роз`яснень, які йому неодноразово надавалися Верховним Судом щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень. 
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку. 
Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами КАС України в частині належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, є процесуальним обов`язком сторони, яка не погоджується з судовими рішеннями.
Ураховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року            № 460-IX і які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.
Керуючись статтями 328, 330, 332, 359 КАС України, -
ухвалив:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 1 грудня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2023 року у справі №240/21462/22 повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                                             О.О. Шишов