ОКРЕМА ДУМКА
судді Великої Палати Верховного Суду Уркевича В. Ю.
щодо ухвали Великої Палати Верховного Суду від 19 липня 2023 року у справі № 909/578/17 (провадження № 12-6гс23)
 
Обставини справи
1. 14 червня 2017 року Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія» (далі - ПАТ «Українська інноваційна компанія», позивач) звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі - Облавтодор, відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором від 09 квітня 2012 року № 012 (далі - кредитний договір) у розмірі 2 533 341,27 грн, з яких: 1 266 357,90 грн - заборгованість за кредитом, 834 867,85 грн - заборгованість за процентами, 432 115,52 грн - пеня.
2. Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням умов кредитного договору та додаткових угод, укладених між сторонами в подальшому.
3. Господарський суд Івано-Франківської області рішенням від 19 березня 2018 року відмовив у задоволенні позову.
4. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що виключення кредитною установою зі своєї назви слова «банк» та з видів своєї діяльності «банківська діяльність» без дотримання процедури, передбаченої статтями 2, 16, 26, 28, 46, 78 Закону України «Про банки і банківську діяльність», не дає підстави вважати таку юридичну особу правонаступником кредитної установи (банку). Позивач повинен був діяти відповідно до вимог, установлених цим Законом, і проводити будь-які зміни щодо своєї діяльності, зокрема й зміну назви, виключно після отримання на це згоди від Національного банку України (далі - НБУ).
5. Матеріали справи не містять, а позивач не надав доказів, які б указували на правомірність переходу до нього прав та обов`язків банківської установи (правонаступництва після Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» (далі - ПАТ «Укрінбанк»)). При цьому правочин щодо заміни кредитора в зобов`язанні між ПАТ «Укрінбанк» та Публічним акціонерним товариством «Укрінком» (далі - ПАТ «Укрінком», попередня назва - ПАТ «Українська інноваційна компанія») відсутній.
6. Суд виснував, що правонаступництво між ПАТ «Укрінбанк» та ПАТ «Укрінком» не відбулось, передавальний акт або розподільчий баланс відсутній, виконання обов`язку боржника поручителем, заставодавцем, третьою особою також не відбувалось.
7. Крім цього, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) немає запису про те, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» є правонаступником ПАТ «Укрінбанк».
8. Суд першої інстанції також зазначив, що обов`язковим суб`єктом банківських правовідносин є банк або інша фінансова установа, яка на підставі ліцензії НБУ здійснює банківські операції. На відміну від інших учасників господарських правовідносин, поряд із загальною банк має також і спеціальну правосуб`єктність. Банківська правоздатність виникає з моменту реєстрації банку НБУ та внесення його до реєстру банків. Банківська дієздатність виникає на підставі банківської ліцензії, виданої НБУ. Позивач не зареєстрований як банківська установа та не має банківської ліцензії.
9. Західний апеляційний господарський суд постановою від 22 лютого 2022 року залишив без змін вказане вище рішення суду першої інстанції.
10. Апеляційний господарський суд врахував висновки, викладені Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 03 серпня 2018 року у справі № 910/8117/17 та Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 10 грудня 2019 року у справі № 925/698/16 (провадження № 12-17гс19).
11. Не погодившись із рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 19 березня 2018 року та постановою Західного апеляційного господарського суду від 22 лютого 2022 року, ПАТ «Українська інноваційна компанія» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
12. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалою від 18 липня 2022 року відкрив касаційне провадження у справі № 909/578/17 за касаційною скаргою ПАТ «Українська інноваційна компанія» на постанову Західного апеляційного господарського суду від 22 лютого 2022 року та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 19 березня 2018 року.
13. 22 листопада 2022 року до Верховного Суду надійшло клопотання ПАТ «Українська інноваційна компанія» про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
14. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалою від 07 грудня 2022 року задовольнив клопотання ПАТ «Українська інноваційна компанія» від 22 листопада 2022 року та передав справу № 909/578/17 на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частин четвертої та п`ятої статті 302 Господарського процесуального кодексу України.
15. Ухвала мотивована наявністю суперечливої судової практики з питань про те, чи є перейменування банківської установи та зміна видів діяльності у статуті (виключення банківської діяльності) без зміни її організаційно-правової форми реорганізацією у розумінні статті 26 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та чи впливає це на обсяг прав і обов`язків такої юридичної особи, які виникли за період її існування та до моменту зміни назви (зокрема, в частині наявності права на стягнення грошових коштів з боржника за кредитним договором, укладеним такою юридичною особою як банківською установою).
16. На думку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, ПАТ «Укрінбанк» та ПАТ «Українська інноваційна компанія» є однією і тією ж юридичною особою, яка втрачає право на здійснення банківської діяльності з моменту відповідних змін, однак не втрачає право- / дієздатності в уже набутих зобов`язаннях.
17. Перейменування банківської установи без зміни її організаційно-правової форми не є реорганізацією у розумінні статті 26 Закону України «Про банки і банківську діяльність» і не впливає на обсяг прав та обов`язків такої юридичної особи, які виникли за період її існування і до моменту зміни назви, оскільки внаслідок цього не створюється новий учасник правовідносин, а отже, ПАТ «Укрінбанк» та ПАТ «Українська інноваційна компанія» є однією й тією ж юридичною особою, з одним і тим самим ідентифікаційним кодом 05839888 та єдиним обсягом прав і обов`язків.
18. Додатково Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду послався на нову редакцію частини п`ятої статті 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яка, зокрема, врегульовує питання продовження строку управління майном (активами) банку та задоволення вимог кредиторів.
19. При цьому Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив, що відповідно до нової редакції вказаної вище норми в разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування або визнання нечинним рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) про початок процедури ліквідації банку продовження строку процедури виведення банку з ринку можливе виключно за умови оскарження такого рішення Фондом.
20. Звідси Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вказав, що виникла необхідність передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду для формування висновку про те, чи є ПАТ «Укрінбанк» і ПАТ «Українська інноваційна компанія» однією юридичною особою та, відповідно, який саме орган / суб`єкт наділений повноваженнями на управління такою юридичною особою в контексті внесення змін до частини п`ятої статті 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
21. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив, що ситуація, яка склалася довкола правового статусу ПАТ «Укрінбанк» (ПАТ «Українська інноваційна компанія»), є унікальною та потребує вирішення задля забезпечення дотримання принципу правової визначеності.
22. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду також послався на необхідність відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі № 925/698/16 (провадження № 12-17гс19).
23. Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 15 березня 2023 року на підставі частин четвертої та п`ятої статті 302 Господарського процесуального кодексу України прийняла справу № 909/578/17 та призначила її до розгляду в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
24. Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 19 липня 2023 року справу № 909/578/17 за позовом ПАТ «Українська інноваційна компанія» до Облавтодору про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ПАТ «Українська інноваційна компанія» на постанову Західного апеляційного господарського суду від 22 лютого 2022 року та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 19 березня 2018 року повернуто Верховному Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду для розгляду.
25. Суддя, не згодний з рішенням, може письмово викласти свою окрему думку (частина третя статті 34 Господарського процесуального кодексу України).
Зміст окремої думки
26. Ухвала Великої Палати Верховного Суду від 19 липня 2023 року мотивована тим, що практика Верховного Суду, наведена у клопотанні про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та покладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в обґрунтування неоднакової оцінки правового статусу ПАТ «Українська інноваційна компанія», свідчить про сталість та єдність судової практики.
27. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що в указаних у клопотанні про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду справах № 1240/2368/18 та № 640/5446/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду оцінив наявні докази, однак при цьому не дослідив питання щодо процедури переходу обсягу прав та обов`язків ПАТ «Укрінбанк» до ПАТ «Українська інноваційна компанія» та чи дійсно відбувся такий перехід, тобто не зробив правових висновків щодо застосування норм права, які б суперечили висновкам, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10 грудня 2019 року у справі № 925/698/16 (провадження № 12-17гс19).
28. При цьому Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що існування кількісного та якісного критеріїв наявності виключної правової проблеми у цій справі з огляду на наведену вище практику Верховного Суду не підтверджується.
29. Велика Палата Верховного Суду також вказала, що зазначені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зміни до статті 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не обґрунтовують наявності виключної правової проблеми у цій справі.
30. Велика Палата Верховного Суду зауважила, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у пунктах 78-82 ухвали від 07 грудня 2022 року у справі № 909/578/17, обґрунтовуючи наявність виключної правової проблеми, наводить власні міркування з приводу вирішення цієї справи по суті, які зводяться до незгоди з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 10 грудня 2019 року у справі № 925/698/16 (провадження № 12-17гс19).
31. Разом із цим позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду щодо вирішення цієї справи по суті не обґрунтовує наявності виключної правової проблеми.
32. З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду виснувала про необґрунтованість виключної правової проблеми щодо необхідності формування висновку про те, чи є ПАТ «Укрінбанк» і ПАТ «Українська інноваційна компанія» однією юридичною особою та, відповідно, який саме орган / суб`єкт наділений повноваженнями на управління такою юридичною особою в контексті внесення змін до частини п`ятої статті 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
33. Стосовно відступу від попереднього висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах як підстави передачі цієї справи Велика Палата Верховного Суду зазначила, що необхідність відступу виникає з певних об`єктивних причин і такі причини повинні бути чітко визначені та аргументовані. Крім того, відступ від правової позиції повинен мати тільки вагомі підстави, реальне підґрунтя, суд не повинен відступати від попередніх рішень за відсутності вагомої для цього причини.
34. Однак необхідність відступу від висновків Великої Палати Верховного Суду, яку обґрунтовує Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, не пов`язана з відсутністю, суперечливістю, неповнотою, невизначеністю (неясністю, нечіткістю) і неефективністю правового регулювання охоронюваних прав, свобод та інтересів, а зводиться до незгоди з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 10 грудня 2019 року у справі № 925/698/16 (провадження № 12-17гс19).
35. При цьому Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду не зазначає, із застосуванням якої саме норми права він не погоджується та яким саме чином, на його думку, має застосовуватися відповідна норма права.
36. Отже, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що відсутні підстави для прийняття цієї справи до розгляду для вирішення питання щодо відступу від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в рішенні Великої Палати Верховного Суду.
37. Проте з наведеними висновками Великої Палати Верховного Суду погодитися не можна з огляду на таке.
38. За змістом статті 45 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Велика Палата Верховного Суду є постійно діючим колегіальним органом Верховного Суду, який у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.
39. Статтею 302 Господарського процесуального кодексу України визначені підстави для передачі справи на розгляд, зокрема, Великої Палати Верховного Суду.
40. Так, згідно із частинами четвертою, п`ятою статті 302 Господарського процесуального кодексу України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати. Суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
41. Порядок передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду врегульований статтею 303 Господарського процесуального кодексу України.
42. Відповідно до частин першої, третьої, четвертої цієї статті питання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи. Питання про передачу справи на розгляд Великої Палати може бути вирішене до прийняття постанови судом касаційної інстанції. Про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій - четвертій статті 302 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 302 цього Кодексу. 
43. Якщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, а також якщо дійде висновку про недоцільність розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, зокрема через відсутність виключної правової проблеми, наявність висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати Верховного Суду, або якщо Великою Палатою Верховного Суду вже висловлена правова позиція щодо юрисдикції спору у подібних правовідносинах, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії (палати, об`єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати (частина шоста статті 303 Господарського процесуального кодексу України).
44. Наведені положення процесуального законодавства надають підстави для висновку, що питання про те, чи містить справа, зокрема, виключну правову проблему, вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, що, відповідно, є підставою для розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, вирішується нею на стадії вирішення питання про прийняття справи до свого розгляду.
45. Разом з тим законодавством не передбачено можливості повернення справи разом із касаційною скаргою на розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду після прийняття Великою Палатою Верховного Суду справи до свого розгляду, коли остання вже висловилася стосовно наявності відповідних підстав в ухвалі про прийняття справи до розгляду.
46. У разі якщо при вирішенні питання про прийняття справи до розгляду Велика Палата Верховного Суду визнає, що наведені у відповідній ухвалі про передачу справи підстави відсутні, вона, не приймаючи до розгляду, повертає таку справу на розгляд відповідній колегії (палаті, об'єднаній палаті) суду касаційної інстанції із зазначенням мотивів у відповідній ухвалі.
47. Натомість у разі якщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про наявність підстав для передачі та їх обґрунтування відповідним касаційним судом, справа підлягає прийняттю до розгляду Великою Палатою Верховного Суду.
48. Отже, прийняття справи до розгляду Великою Палатою Верховного Суду свідчить про визнання нею наведених у відповідній ухвалі касаційного суду доводів обґрунтованими й такими, що становлять передбачені процесуальним законом підстави для здійснення розгляду справи, тому справа має бути розглянута Великою Палатою Верховного Суду.
49. У цій справі ухвалою від 15 березня 2023 року Велика Палата Верховного Суду визнала мотиви та підстави, зазначені в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07 грудня 2022 року, обґрунтованими, прийняла справу та призначила її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
50. Вважаю, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в ухвалі від 07 грудня 2022 року обґрунтував наявність підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, з чого власне і виходила остання, приймаючи цю справу до свого розгляду.
51. Таким чином, визнавши достатніми підстави для прийняття до розгляду справи № 909/578/17 за касаційною скаргою ПАТ «Українська інноваційна компанія», Велика Палата Верховного Суду мала розглянути справу по суті, а не повертати її на розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду.

Суддя                                                                                     В. Ю. Уркевич