Справа № 308/11933/20

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

03.07.2023                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю представника Закарпатської митниці Селеша О. Я., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про порушення митних правил № 33/4806/507/21, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.06.2021. 
Цією постановою:
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Борислав, Львівської області, проживаючий за адресою:  АДРЕСА_1  ( АДРЕСА_1 ), місце тимчасової реєстрації в Україні:  АДРЕСА_2 , непрацюючий, визнаний винним у порушенні митних правил за ч. 6 ст. 481 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу - легкового автомобіля марки «Volvo», модель «V70», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_2 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.
З протоколу про порушення митних правил № 1677/30500/20 від 21.10.2020 та постанови судді від 15.06.2021 вбачається, що 21.10.2020 о 21 год 40 хв, в зону митного контролю на ділянку «Виїзд» (ЗМК – пасажирська) митного поста «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав мікроавтобус марки «Citroen», моделі «Jumper», номер кузова НОМЕР_3 , державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_4 , де в якості пасажира слідував ОСОБА_1 , який подорожував з України в Італію у приватних справах.
Формою проходження митного контролю ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу «червоний коридор». До митного контролю ОСОБА_1 було подано закордонний паспорт НОМЕР_5 від 25.07.2013. 
Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України, внаслідок чого встановлено, що 20.04.2019 через пункт пропуску «Кучурган – Первомайськ» митного поста «Кучурган» Одеської митниці ДФС, ОСОБА_1 в режимі «тимчасового ввезення» було ввезено легковий автомобіль марки «Volvo», модель «V70», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_2 , та станом на 21.10.2020 транспортний засіб не вивезено за межі митної території України.
Станом на 21.10.2020 вказаний транспортний засіб за межі митної території України вивезеним не значиться та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку тимчасового ввезення.

-2-

У своєму письмовому поясненні ОСОБА_1 підтвердив факт ввезення зазначеного автомобіля. У митний орган із письмовою заявою щодо продовження терміну тимчасового ввезення транспортного засобу ОСОБА_1 не звертався. Також у поясненні ОСОБА_1 зазначив, що до завершення терміну тимчасового ввезення транспортного засобу звертався у телефонному режимі до Чорноморської митниці Держмитслужби з проханням щодо надання роз`яснень про порядок вивезення автомобіля з митної території України в умовах карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Згідно з його письмовими поясненнями, під час телефонної розмови працівники митниці не надали відповідних роз`яснень та не поінформували про необхідність письмового звернення у митні органи щодо продовження терміну ввезення транспортного засобу. Крім того, повідомив, що грошових коштів для забезпечення сплати штрафу на момент перетину кордону при собі не має.
Згідно з інформацією, отриманою з мережі Інтернет (сайт «mobile.de»), вартість аналогічного/подібного до зазначеного автомобіля становить 2500 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 21.10.2020 складає 83761 грн.
Таким чином, ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення на митну територію України, а саме: легкового автомобіля марки «Volvo», модель «V70», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_2 , більше ніж на тридцять діб.
Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування постанови суду від 15.06.2021 та закриття провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся без його участі, чим порушено право на захист. Окрім того, на всій території України було встановлено карантин з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVІD-19. Відповідно до положень ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили). Вважає, що наведені в ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» надзвичайні та невідворотні обставини (наприклад, введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, чи епідемія) є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), незалежно від того, чи підтверджені такі відповідним сертифікатом про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданим Торгово-промисловою палатою України чи уповноваженою нею регіональною торгово-промисловою палатою, чи ні. При складенні протоколу службовою особою Закарпатської митниці Держмитслужби та під час розгляду справи судом першої інстанції, не було враховано, що з 12.03.2020 до 31.12.2020 на всій території України встановлено карантин з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19. За вищенаведених обставин, виходячи з приписів частини першої статті 460 МК України, він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки вчинив порушення митних правил, передбачене частиною шостою статті 481 МК України, внаслідок дії обставин непереборної сили (введення на всій території України карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України). Одночасно просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді від 15.06.2021, посилаючись на те, що присутнім під час розгляду справи в суді першої інстанції не був, а копію оскаржуваної постанови ним отримано 17.06.2021.

-3-

Будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 на розгляд справи щодо нього не з`явився. Останній рухом справи не цікавився,  судову  кореспонденцію  отримував,  до суду в черговий раз не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. 
Заслухавши пояснення захисника представника Закарпатської митниці Селеша О. Я., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про порушення митних правил, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.
З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_3 не приймав участі у розгляді справи судом першої інстанції, а в матеріалах справи відсутні відомості про те, що останній був належним чином повідомлений про час та місце її розгляду. При цьому, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 у передбачений ч. 1 ст. 285 КУпАП строк вручена копія оскаржуваної постанови від 15.06.2021. У матеріалах справи відсутні дані про отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови. 
З метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу, а тому строк на апеляційне оскарження поновлюється.
Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
За ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
З наданих апеляційному суду матеріалів справи та протоколу про порушення митних правил № 1677/30500/20 від 21.10.2020 вбачається, що 21.10.2020 о 21 год 40 хв, 

-4-

в зону митного контролю на ділянку «Виїзд» (ЗМК – пасажирська) митного поста «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав мікроавтобус марки «Citroen», моделі «Jumper», номер кузова НОМЕР_3 , державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_4 , де в якості пасажира слідував ОСОБА_1 . Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України, внаслідок чого встановлено, що 20.04.2019 через пункт пропуску «Кучурган – Первомайськ» митного поста «Кучурган» Одеської митниці ДФС ОСОБА_1 в режимі «тимчасового ввезення» було ввезено легковий автомобіль марки «Volvo», модель «V70», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_2 , та станом на 21.10.2020 транспортний засіб не вивезено за межі митної території України.
З урахуванням положень ч. 6 ст. 481 МК України, ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення на митну територію України, а саме: легкового автомобіля марки «Volvo», модель «V70», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_2 , більше ніж на тридцять діб.
Відповідно до ч. 1 ст. 380 МК України: тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.
Згідно ч. 2 ст. 380 МК України: транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів, та/або відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень щодо переміщення транспортних засобів особистого користування через митний кордон України. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу.
Відповідно до ч. 5 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.
За приписами ч. 6 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

-5-

Згідно ч. 6 ст. 481 МК України адміністративна відповідальність настає за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
Апеляційний суд вважає, що обставини, за яких ОСОБА_1 порушив митні правила, у постанові судді першої інстанції зазначені правильно, кваліфікація його дій за ч. 6 ст. 481 МК України відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею, наведеними у постанові й перевіреними в апеляційному суді доказами.
Факт перевищення ОСОБА_1 встановленого ст. 380 МК України строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування марки «Volvo», модель «V70», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_2 , в режимі тимчасового ввезення до одного року, підтверджується доказами, а саме: даними протоколу про порушення митних правил № 1677/30500/20 від 21.10.2020 (а. с. 1-5); даними диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску (а. с. 6); обліком транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення (а. с. 7); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21.10.2020 (а. с. 8); доповідною запискою державного інспектора відділу № 2 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби Барана Р. І. від 21.10.2020 (а.с. 13, 14).        
Апеляційний суд вважає, що зібрані у справі докази є достатніми та достовірно вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні дій, які підпадають під ознаки ч. 6 ст. 481 МК України.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор Баран Р. І., який склав протокол про порушення митних правил, був упереджений при проведенні перевірки та складанні протоколу щодо ОСОБА_1 , що в нього були підстави для обмови останнього та фальсифікації протоколу, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи, на такі дані не вказується в апеляційній скарзі, у зв`язку із чим, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
При цьому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано врахував і відсутність у матеріалах справи доказів про вжиття ОСОБА_1 будь-яких заходів, спрямованих на вивезення транспортного засобу за межі митної території України. 
Таким чином, як вірно встановлено судом першої інстанції в матеріалах справи відсутні докази про наявність обставин, передбачених ст. 460 МК України, із настанням яких передбачені ст. 481 цього Кодексу діяння не тягнуть за собою адміністративної відповідальності, а також дії обставин непереборної сили, які стали причиною пропуску ОСОБА_1 строку тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України.
Станом на 21.10.2020 ОСОБА_1 вищевказаний транспортний засіб за межі митної території України не вивіз, відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 МК України, останнім подано не було.
ОСОБА_1 перевищив строк зворотного вивезення вищевказаного транспортного засобу, ввезеного на митну територію України в режимі тимчасового ввезення терміном до одного року більше ніж на 30 діб, зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України.

-6-

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про те, що всупереч вимог ч. 1 ст. 526 МК України та ст. 268 КУпАП, суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 , всупереч поданої заяви, апеляційний суд вважає також такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції викладених у судовому рішенні та не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України правопорушення, а також не свідчать про порушення права останнього на захист. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що факт розгляду справи без участі правопорушника не являється підставою для скасування чи зміни судового рішення у справах про адміністративні правопорушення та порушення митних правил, до того ж факт розгляду справи без участі ОСОБА_1 враховано апеляційним судом як одну з підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.
Посилання ОСОБА_1 на те, що вказаний вище транспортний засіб не міг бути вивезений за межі митної території України у зв`язку із запровадженням карантину є необгрунтованими.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» №211 від 11.03.2020, та розпорядження Кабінету Міністрів України  № 287-р від 14.03.2020 «Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю і припинення в них пішохідного сполучення» було тимчасово припинено роботу деяких пунктів пропуску, однак, згідно постанови Кабінету Міністрів України № 477 від 12.06.2020 вищевказане розпорядження втратило чинність. 
Таким чином з 13.06.2020 вказані обмеження у роботі митних органів були відсутні. 
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що на момент перетину ОСОБА_1 державного кордону України в напрямку «Виїзд з України» - 21.10.2020, в Україні також діяв карантин.
Крім того, саме по собі включення до переліку форс-мажорних обставин карантину, не свідчить про те, що карантин автоматично звільняє сторону зобов`язання від відповідальності за невиконання її обов`язку. Необхідно довести причинно - наслідковий зв`язок між зобов`язанням, які не можуть бути виконані та обставинами, на які особа покликається як на підставу неможливості виконати таке зобов`язання.
Інших обставин, які б підтверджували неможливість виконання обов`язку щодо дотримання строків тимчасового ввезення транспортних засобів через пандемію (карантинних обмежень), а саме, хвороба, перебування на самоізоляції, обсервації тощо, стороною захисту не наведено, у зв`язку з чим підстав для застосування відносно ОСОБА_1 положень ч. 1 ст. 460 МК України, яка виключає адміністративну відповідальність у випадках наявності наслідків аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб відсутні.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя першої інстанції врахувала обставини справи, характер вчиненого правопорушення, наявні в матеріалах справи дані про особу правопорушника, який не визнає вину й не кається у вчинених діяннях про, що свідчить його позиція, й застосувала щодо ОСОБА_1 вид стягнення, який передбачено санкцією ч. 6 ст. 481 МК України, врахувавши належні докази про вартість транспортного засобу, які ніким в ході запровадження справи не оспорювалися, належним чином умотивувавши судове рішення.
Тому, апеляційний суд вважає, що накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді конфіскації транспортного засобу є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, є справедливим і таким, що відповідає передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

-7-

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга, доводи якої не знайшли підтвердження і визнаються безпідставними, - без задоволення.
Приймаючи рішення апеляційний суд бере до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обгрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків, призначати експертизи, тощо; те, що стороною захисту не надано доказів у підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків суду першої інстанції, у тому числі й про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, і будь-яких клопотань із цього приводу не заявлялось.
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.06.2021. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.06.2021 щодо ОСОБА_4 , -без змін.
Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя