06.10.23
33/812/437/23
Справа № 490/4381/23
Провадження № 33/812/437/23
ПОСТАНОВА
Іменем України
06 жовтня 2023 року                                                        м. Миколаїв
                      
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Коломієць В.В.
із секретарем судового засідання Ковальським Є.В.,
за участю: захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – адвоката Раскевича Є.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником – адвокатом Раскевичем Євгеном Леонідовичем - на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,
У С Т А Н О В И В:
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 327102 від 25 вересня 2022 року вбачається, що 25 вересня 2022 року о 15 год. 15 хв., в м. Миколаїв по вул. Поштовій в районі буд. № 46 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції на стаціонарному посту, у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, бліде обличчя). Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Порушення зафіксовано на бодікамеру № 4700062.
Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Не погодившись із зазначеною постановою суду, захисник ОСОБА_1  - адвокат Раскевич Є.Л.– подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та провадження у справі закрити за відсутністю в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що матеріали справи містять відеозапис, який складається з двох частин: перша починається з 15:29:35 та закінчується 15:31:51, а друга з 15:50:44 та закінчується о 15:53:02. Але з доданого відеозапису не вбачається доказів на підтвердження зупинки автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 . Так, на першому відео відеозапис починається з того, що до автомобіля, який стояв вздовж дороги та не рухався підійшов поліцейський, що не свідчить про зупинку транспортного засобу. Другий запис починається зі слів поліцейських: «Так, ОСОБА_2 , ознайомлю Вас з протоколом», тобто процес фіксації здійснено із порушенням вимог п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026, якою закріплено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення. Також працівники поліції пропонували ОСОБА_1 , який на час висловлювання такої пропозиції не був водієм, проти огляд на стан сп`яніння без наявних доказів зупинки автомобіля та з перервою у відеозаписі майже 20 хвилин. Також зазначав, що в матеріалах справи відсутні докази направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Працівниками поліції не було дотримано вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», поліцейські не проводили перевірку на ознаки наркотичного сп`яніння, не пропонували пройти огляд на місці зупинки, а тому не можна встановити, яким чином поліцейські дійшли висновку, що у ОСОБА_1 були ознаки наркотичного сп`яніння. При пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, складенні адміністративного протоколу тощо, не залучались свідки. Крім того звертає увагу, що ОСОБА_1 25 лютого 2022 року був мобілізований до лав Збройних Сил України де і перебуває на даний час, та в поясненнях при спілкуванні з поліцейськими пояснював, що є військовим і знаходився у цьому районі міста з приводу придбання запчастин для бойової машини, яка заподіяна в обороні міста Миколаєва, але такі пояснення та повний зміст спілкування з поліцейськими на відеозаписі не був відображений. Також зазначає, що неправомірне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності унеможливить виконання ним своїх посадових обов`язків, спрямованих на захист держави, так як автомобіль «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 використовується ним у службових цілях.
В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_3 - адвокат Раскевич Є.Л. - підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги.
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.
Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 2.9-а Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З оскаржуваної постанови вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена.
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 327102 від 25 вересня 2022 року вбачається, що 25 вересня 2022 року о 15 год. 15 хв., в м. Миколаїв по вул. Поштовій в районі буд. № 46 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції на стаціонарному посту, у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, бліде обличчя). Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Порушення зафіксовано на бодікамеру № 4700062.
Даний протокол підписаний ОСОБА_1 , заперечень чи зауважень щодо викладених у протоколі обставин ним не було зазначено, вказав, що пояснення надасть у суді.
Відеозйомкою, проведеною працівниками поліції, підтверджується, що працівники поліції під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , встановивши у нього ознаки наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, бліде обличчя), повідомили про це водію і запропонували пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, від чого ОСОБА_1 відмовився. Після цього працівники поліції повідомили ОСОБА_4 про те, що у зв`язку з відмовою пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі на нього буде складений протокол за ч. 1 ст.130 КУпАП і ОСОБА_4 підтвердив, що він це розуміє, після чого поліцейський роз`яснив йому права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та відсторонив його від керування автомобілем, а згодом ознайомив ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення. 
Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме, відмови ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність присутніх в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки ними доведено порушення  ОСОБА_1 вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Не можуть бути прийняті до уваги доводи апелянта про те, що відеозапис не містить доказів зупинки автомобіля, під керуванням ОСОБА_1 , а отже на час висловлювання пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння останній не був водієм. Так, вказане спростовується змістом протоколу в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції на стаціонарному пості. З вказаним протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений, що підтверджуються проведеною працівниками поліції відеозйомкою, та особистим підписом у протоколі та жодних заперечень щодо факту керування ним автомобілем він не заявляв. Так, на зазначеному відео зафіксовано, що під час спілкування працівника поліції з водієм ОСОБА_1 , останній знаходився за кермом автомобіля, після його відмови пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі та повідомлення ОСОБА_4 про те, що на нього буде складений протокол за ч. 1 ст.130 КУпАП поліцейський відсторонив його від керування автомобілем. Ознайомлюючи ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення працівник поліції оголосив фабулу правопорушення про те, що той керував транспортним засобом та був зупинений на стаціонарному пості, у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння і той відмовився від проходження огляду у медичному закладі та запитав про правильність викладеного у протоколі, на що ОСОБА_4 відповів: «Так». 
Доводи апеляційної скарги про те що відеозапис з нагрудних камер патрульних поліцейських, здійснено із порушенням вимог п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026, оскільки відеозапис не є безперевним, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки на дослідженому відеозаписі зафіксовані всі події щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема пропонування працівником поліції ОСОБА_1 пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі та його відмова від проходження такого огляду в медичному закладі. Отже, зафіксована на відеозаписах інформація є достатньою та підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами. Вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України "По національну поліцію".
Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази направлення водія на огляд з метою виявлення стану сп`яніння, апеляційний суд відхиляє, оскільки таке направлення міститься на а.с. 2.
Твердження захисника Раскевича Є.Л. про те, що працівники поліції порушили вимоги ст. 266 КУпАП щодо порядку направлення водія на огляд на стан наркотичного сп`яніння до медичного закладу, не запропонувавши до цього пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, є необгрунтованими.
Так, абзацами другим і четвертим частини п`ятої статті 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлений обов`язок учасників дорожнього руху: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Одним із таких органів державного контролю є Національна поліція (стаття 52 цього Закону).
За змістом абзаців третього та п`ятого частини другої статті 16 вказаного Закону водій зобов`язаний: виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 з подальшими змінами).
Отже, водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України "Про дорожній рух" і Правилами дорожнього руху, зокрема передбачений вказаним законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним із таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.
За змістом частини шостої статті 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан наркотичного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння, оформлення результатів такого огляду, регулюються Інструкцією № 1452/735 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 з подальшими змінами (далі - Порядок № 1103). Приписи Інструкції № 1452/735 та Порядку № 1103 застосовуються у системному зв`язку як між собою, так і з приписами інших нормативних актів.
Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (пункт 3 Порядку № 1103, пункт 6 розділу І Інструкції № 1452/735).
За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (пункт 1 розділу ІІ Інструкції № 1452/735).
Пункт 3 розділу І Інструкції № 1452/735 визначає ознаки алкогольного, а не наркотичного сп`яніння. Ознаки останнього визначені у пункті 4 розділу І Інструкції № 1452/735. Отже, саме у випадку алкогольного сп`яніння передбаченийогляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу. Вказане підтверджує назва та зміст розділу ІІ Інструкції № 1452/735 "Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів", який регламентує проведення поліцейським огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу.
Тому приписи розділу ІІ Інструкції № 1452/735 щодо огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу незастосовні до процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тільки алкогольного. На це вказує і пункт 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735, відповідно до якого у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції № 1452/735, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто не проводить огляду на стан таких різновидів сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу.
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (абзац перший пункту 6 Порядку № 1103).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (пункт 7 розділу І Інструкції № 1452/735).
Наведені приписи абзацу першого пункту 6 Порядку № 1103 і пункт 7 розділу І Інструкції № 1452/735 за змістом розділів І та ІІ Інструкції № 1452/735 застосовні до тих випадків, коли огляд поліцейським на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в Інструкції № 1452/735 передбачений, тобто для випадків алкогольного сп`яніння.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. (частина друга та речення перше частини третьої статті 266 КУпАП у редакції, чинній на час вчинення правопорушення).
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (частина п`ята статті 266 КУпАП).
Ці приписи статті 266 КУпАП, якщо їх застосовувати без системного зв`язку з наведеними вище приписами Порядку № 1103 й Інструкції № 1452/735, а також не враховувати мету адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП і процедур, встановлених задля фіксації відповідних правопорушень, справді можуть допускати таке буквальне тлумачення, за якого огляд водія із використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу поліцейський проводить у випадку кожного виду сп`яніння, а не тільки алкогольного. Проте згідно з частиною шостою статті 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Тому у кожному випадку направлення водія для такого огляду до закладу охорони здоров`я та проведення такого огляду суд має з`ясувати, чи дотриманий відповідний порядок.
Саме таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 9 вересня 2021 року у справі № 11-21сап21.
З огляду на викладене аналіз підзаконних нормативно-правових актів, які регулюють процедуру проведення огляду, дає підстави дійти висновку, що огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не проводиться. Для проведення огляду водій відразу направляється до найближчого закладу охорони здоров`я, де такий огляд проводиться з використанням експрес-тестів для дослідження біологічних матеріалів особи, яка оглядається.
Безпідставними є також доводи апелянта про незалучення свідків під час пропозиції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та складання самого адміністративного протоколу, оскільки 17.03.2021 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху №1231-IX від 16.02.2021 року, яким частина 2 статті 266 КУпАП викладена у новій редакції. Отже на час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення законом передбачено проведення поліцейським огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів із застосуванням технічних засобів відеозапису. Тільки у разі неможливості застосування таких засобів закон вимагає проведення огляду у присутності двох свідків. Враховуючи, що огляд ОСОБА_1 проводився з використанням спеціальних технічних засобів відеозапису, то участь свідків була не обов`язкова.
Апеляційний суд зауважує, що принцип верховенства права вимагає врахування соціального контексту, в якому застосовується правова норма, а також реальних суспільних відносин, що склалися.
Суд враховує, що станом на момент складення протоколу, що розглядається співробітники поліції забезпечені спеціальними технічними засобами для проведення огляду водіїв транспортних засобів лише на стан алкогольного сп`яніння. Поліцейські не забезпечуються спеціальними технічними засобами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння водії транспортних засобів, тому зробити такий огляд на місці зупинки фактично не мають можливості.
Отже, дії працівника поліції, який запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, відповідали вимогам пунктів 2, 3, 5 Порядку № 1103 та пункту 12 розділу ІІ зазначеної Інструкції, з урахуванням вимог частини 6 статті 266 КУпАП. 
Посилання захисника Раскевич Є.Л., що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності унеможливить виконання ним своїх обов`язків, спрямованих на захист держави, так як він є водієм кулеметного відділення взводу вогневої підтримки та автомобіль «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 використовується ним у службових цілях, не може бути підставою для звільнення особи від відповідальності.
Обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст. 23, 33 КУпАП, крім того санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.
На переконання апеляційного суду надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Досліджені та перевірені судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та узгоджуються із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність в діях водія  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові, а тому немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Зважаючи на викладене, з урахуванням положень ст. 33 КУпАП,  ОСОБА_1  обґрунтовано притягнуто до відповідальності та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
За такого прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню.
Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.294 КУпАП суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником – адвокатом Раскевич Євгеном Леонідовичем - залишити без задоволення.
Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 травня 2023 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду В.В. Коломієць