ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 р.	Справа № 520/18431/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бартош Н.С.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Бегунца А.О. ,
за участю секретаря судового засідання  Дуднік Н.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Панов М.М.) від 28.12.2022 року  по справі №520/18431/21
за позовом                     ОСОБА_1  
до                   Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                              
про  визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив:
- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з нарахування та виплати на підставі поданих заяв та довідки прокуратури Харківської області №18-135 від 10.03.2020 згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» від 31.05.2012 №505, зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657, перерахунку та виплаті позивачу згідно довідки №21-249 від 19.04.2021 відповідно ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» та у зв`язку з початком роботи окружних прокуратур Харківської обласної прокуратури (наказ Генерального прокурора від 17.02.21 №40), раніше призначеної позивачу пенсії за вислугою років у розмірі 60, а не 90 (як належить) % заробітної плати відповідної категорії працівників прокуратури та обмеження її граничним розміром;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити:
а) з 13.12.2019 перерахунок, донарахування та виплату призначеної позивачу пенсії за вислугу років згідно з частиною 2 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції на час призначення мені пенсії), частиною 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14.10.2014 в редакції з урахуванням Рішення Другого Сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)2019, на підставі додатково поданих документів - довідки прокуратури Харківської області від 10.03.2020 №18-135, з 17.02.2021 згідно довідки №21-249 від 19.04.2021 про заробітну плату за посадою слідчого прокуратури району, в розмірі 90 відсотків від суми вказаної заробітної плата без обмеження максимального розміру та провести доплати з урахуванням отриманих сум. В подальшому проводити перерахунок призначеної позивачу пенсії за вислугою років за відповідними документами - без обмеження граничного розміру пенсії у розмірі 90% заробітної плати відповідної категорії працівників прокуратури;
б) виплату різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією за період 13.12.2019 - по час такого перерахунку;
в) виплату різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією здійснити разово та однією сумою, без застосування постанови КМУ №649 від 22.08.2018 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, якою затверджено "Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду".
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2021 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з нарахування та виплати на підставі поданих заяв та довідки прокуратури Харківської області №18-135 від 10.03.2020 згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» від 31.05.2012 №505, зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657, перерахунку та виплаті позивачу згідно довідки №21-249 від 19.04.2021 відповідно ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» та у зв`язку з початком роботи окружних прокуратур Харківської обласної прокуратури (наказ Генерального прокурора від 17.02.21 №40), раніше призначеної позивачу пенсії за вислугою років у розмірі 60, а не 90% заробітної плати відповідної категорії працівників прокуратури та обмеження її граничним розміром.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути питання щодо проведення з 13.12.2019 перерахунку, донарахування та виплати призначеної позивачу пенсії за вислугу років згідно з частиною 2 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції на час призначення позивачу пенсії), частиною 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14.10.2014 в редакції з урахуванням Рішення Другого Сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)2019, на підставі додатково поданих документів - довідки прокуратури Харківської області від 10.03.2020 №18-135, з 17.02.2021 згідно довідки №21-249 від 19.04.2021 про заробітну плату за посадою слідчого прокуратури району, в розмірі 90 відсотків від суми вказаної заробітної плата без обмеження максимального розміру та проведення доплати з урахуванням отриманих сум. В подальшому проведення перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугою років за відповідними документами - без обмеження граничного розміру пенсії у розмірі 90% заробітної плати відповідної категорії працівників прокуратури. Питання щодо виплати позивачу різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією за період 13.12.2019 - по час такого перерахунку. Питання щодо виплати різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією здійснення разово та однією сумою, без застосування постанови КМУ №649 від 22.08.2018 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, якою затверджено "Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду".
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2022 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2021 по справі № 520/18431/21.
Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просив винести додаткове рішення по суті питання, яке на його думку не було вирішено, а саме: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити: а) з 13.12.2019 перерахунок, донарахування та виплату призначеної мені пенсії за вислугу років згідно з частиною 2 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789001 від 05.11.1991 (в редакції на час призначення мені пенсії), частиною 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14.10.2014 в редакції з урахуванням Рішення Другого Сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІI)2019, на підставі додатково поданих документів довідки прокуратури Харківської області від 10.03.2020 №18-135, з 17.02.2021 згідно довідки №21-249 від 19.04.2021 про заробітну плату за посадою слідчого прокуратури району, в розмірі 90 відсотків від суми вказаної заробітної плата без обмеження максимального розміру та провести доплати з урахуванням отриманих сум. В подальшому проводити перерахунок призначеної позивачу пенсії за вислугою років за відповідними документами без обмеження граничного розміру пенсії у розмірі 90% заробітної плати відповідної категорії працівників прокуратури; б) виплату різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією за період 13.12.2019 по час такого перерахунку; в) виплату різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією здійснити разово та однією сумою, без застосування постанови КМУ №649 від 22.08.2018 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, якою затверджено "Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду".
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.12.2022 року у задоволенні заяви відмовлено.
Позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нову, якою задовольнити заяву.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на прийняття оскаржуваної ухвали з порушенням норм процесуального права. Вказує, що відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового судового рішення у справі.
Відповідач письмовий відзив на апеляційну скаргу не надав.
Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Позивач надав заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі.
Колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність передбачених п. 1 ч. 1 ст. 252 КАС України обставин для ухвалення додаткового судового рішення, оскільки рішення ухвалено щодо всіх позовних вимог заявлених позивачем (часткове задоволення позову, відмова в задоволенні іншої частини вимог). 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Виходячи із аналізу вказаної норми чинним законодавством передбачений виключний перелік підстав для постановлення додаткового рішення.
За частинами другою - третьою статті 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Згідно з частиною п`ятою статті 252 КАС України додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі позовні вимоги, які не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).
Отже, процесуальний інститут додаткового судового рішення дає можливість виправити помилки суду, спричинені недотриманням вимог судового рішення, зокрема, щодо наявності в ньому відповіді на всі заявлені вимоги позивача (скаржника в адміністративному процесі), наявності суджень суду щодо способу виконання судового рішення у випадку, коли такі судження є необхідними, вирішення питання про судові витрати.
З наведеного слідує, що додаткове судове рішення є засобом усунення недоліків основного рішення, яким вирішено спір по суті заявлених позовних вимог за результатами судового розгляду справи, а не прийняття додаткових судових рішень.
Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених нормою статті 252 КАС України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.
Суд не вправі під виглядом додаткового рішення змінити зміст рішення або вирішити нові питання, що не досліджувалися в судовому засіданні.
Водночас додаткове рішення може бути ухвалене на підставі лише тих доказів, які досліджувалися під час судового розгляду справи і лише за тими обставинами, які були предметом встановлення та оцінки судом.
Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постановах від 25.02.2021 року по справі № 823/615/16, від 22.07.2021 року по справі №560/83/20 та від 12.01.2023 року по справі №803/1898/13-а.
Перевіряючи наявність правових підстав для ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів зазначає, що в мотивувальній частині рішення суду від 03.10.2021 зазначено, що "Отже, для захисту прав позивача в межах правовідносин у сфері соціальної захищеності працівників органів прокуратури суд вважає за можливе зобов`язати відповідача повторно розглянути питання щодо проведення з 13.12.2019 перерахунку, донарахування та виплати призначеної позивачу пенсії за вислугу років згідно з частиною 2 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції на час призначення пенсії), частиною 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14.10.2014 в редакції з урахуванням Рішення Другого Сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)2019, на підставі додатково поданих документів - довідки прокуратури Харківської області від 10.03.2020 №18-135, з 17.02.2021 згідно довідки №21-249 від 19.04.2021 про заробітну плату за посадою слідчого прокуратури району, в розмірі 90 відсотків від суми вказаної заробітної плата без обмеження максимального розміру та проведення доплати з урахуванням отриманих сум. В подальшому проведення перерахунок призначеної позивачу пенсії за вислугою років за відповідними документами - без обмеження граничного розміру пенсії у розмірі 90% заробітної плати відповідної категорії працівників прокуратури. Питання щодо виплати різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією за період 13.12.2019 - по час такого перерахунку. Питання щодо виплати різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією здійснити разово та однією сумою, без застосування постанови КМУ №649 від 22.08.2018 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, якою затверджено "Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду". Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ."
Вказане дослівно відповідає вказаному в абзаці 3 резолютивної частини рішення.
В абзаці 4 резолютивної частини рішення зазначено: "В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити."
Таким чином, вказаний висновок у мотивувальній частині про часткове задоволення позову відповідає резолютивній частині рішення, в якій вказано про часткове задоволення позову (визнання дій протиправними, зобов`язання розглянути питання щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії) та про відмову в задоволенні іншої частини позову (зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії).
Колегія суддів зазначає, що заявою позивача фактично зачіпається суть судового рішення, тобто позивач фактично просить змінити зміст рішення та вирішити нові питання, що не досліджувалися судом.
В зв`язку з чим, позивач фактично не погоджується із висновком суду першої інстанції, що є підставою для його оскарження в порядку, встановленому КАС України.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню.
Доводи апеляційної скарги не впливають на правовірність висновків суду першої інстанції.
Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах “Салов проти України” (№ 65518/01; пункт 89), “Проніна проти України” (№ 63566/00; пункт 23) та “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 312 КАС України).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 254, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327, КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28.12.2022 року по справі №520/18431/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню. 

Головуючий суддя 	(підпис)	Н.С. Бартош	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.Г. Подобайло    А.О. Бегунц   	
Повний текст постанови складено  18.07.2023 року.