ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1560/23 Справа № 175/1982/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ребров С. О. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25 липня 2023 року                                                                м. Дніпро

       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П. за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника Гейка В.І. у відкритому судовому засіданні в залі суду розглянувши апеляційну скаргу адвоката Зінчука В.Д. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :
       Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у в сумі 536, 80 гривень на користь держави.
        ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 15 квітня 2023 року о 19.00 год. за адресою: Дніпропетровська область а\д Т-0421,11 км+100м водій ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo Lanos державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із використанням приладу Drager Alcotest 6810 ARND – 0574, що зафіксовано на нагрудний відео реєстратор №00434. Відповідно до тесту №685 проведеному 15.04.2023 року о 19-05 проба (результат огляду) позитивна 1,74 ‰ проміле, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
       В апеляційній скарзі адвокат Зінчук В.Д. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 просить постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності скасувати, а справу закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
       У разі якщо суд апеляційної інстанції дійде висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.9а ПДР та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень без призначення покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.
       В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що:
- судове засідання по справі було призначено судом на 23.06.2023 року об 13:50 годині, проте, коли він вже під`їжджав до суду йому на телефон надійшла судова повістка про те, що судове засідання щодо ОСОБА_1 відбудеться 23.06.2023 року об 12:45 год. Тобто, судову повістку він отримав через 33 хвилини після того часу, на який було призначено судове засідання. Тому з об`єктивних незалежних від ОСОБА_1 та його захисника причин вони не мали можливості взяти участь в судовому засіданні;
- в суд він подавав клопотання про виклик та допит в якості свідка ОСОБА_2 , але судом було проігноровано це клопотання та не вирішено його взагалі;
- на відеозаписі ж зафіксовано, що ОСОБА_1 не відмовляється пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестера Драгер і він його пройшов. Після фіксації цих обставин відеозапис відсутній;
- дії ОСОБА_1 неправильно кваліфіковані, оскільки, на думку захисника, містять скоріш ознаки п. 2.5 ПДР (відмову від проходження огляду на стан сп`яніння), а не порушення п. 2.9а ПДР (керування т\з в стані алкогольного сп`яніння), як зазначено у протоколі;
- ОСОБА_1 не керував т/з перед його зупинкою, а керував його син ОСОБА_3 , який після того, як в результаті закінчення бензину заглухнув двигун і він зупинився, забрав ключі від авто та пішов до найближчої АЗС з каністрою для того, щоб набрати туди бензину. А ОСОБА_1 , в той час як під`їхала машина поліцейських, лише стояв поруч з автомобілем та чекав сина. Зазначені обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, який розпочинається з того, як ОСОБА_1 стоїть біля машини та на запитання патрульного чи перебуває він в стані алкогольного сп`яніння, визнає, що так, дійсно, він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Проте ОСОБА_1 не казав про те, що він у такому стані керував т/з. До того ж, відеозапис взагалі не містить обставин руху автомобіля;
- наявний в матеріалах справи відеозапис не можна вважати належним доказом по справі, так як він є неповним. Він навіть не містить процедури оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, складання акту на стан сп`яніння та направлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я.
- письмові пояснення у справі були написані самим патрульним поліцейським, а ОСОБА_1 лише запропонували їх підписати та підтвердити, що нібито ці пояснення написані ним власноручно;
- в матеріалах справи відсутній рапорт працівника поліції;
- ОСОБА_1 працює водієм, що підтверджується довідкою з місця роботи, тобто його робота та основний дохід сім`ї пов`язані саме з керуванням автотранспортними засобами. ОСОБА_1 перебуває у шлюбі На його утриманні перебуває малолітній онук, 2013 року народження, син померлої доньки, а тому позбавлення його права керування т/з строком на 1 рік суттєво вплине на подальше матеріальне забезпечення його сім`ї та малолітнього онука, адже його можуть звільнити з місця роботи.
       Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника Гейка В.І., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, приходжу до наступних висновків.
       Стаття 9 КУпАП закріплює, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
       Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
       У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.
       Суд також враховує висновки Конституційного Суду України від 26.05.2015р. по справі №1-11/2015, де в п.2.1 мотивувальної частини рішення, зазначено, що: «...ніхто не може бути підданий заходу впливу за адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративне правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності; завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом».
       У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясуванняобставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
       Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Відповідно до роз`яснень п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
       Таким чином, при розгляді справ про адміністративне правопорушення судам необхідно з`ясовувати всі вищенаведені обставини, однак Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області дані вимоги закону не були дотриманні.
       Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ААД №489303 15 квітня 2023 року о 19.00 год. за адресою: Дніпропетровська область а\д Т-0421,11 км+100м водій ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo Lanos державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із використанням приладу Drager Alcotest 6810 ARND – 0574, що зафіксовано на нагрудний відео реєстратор №00434. Відповідно до тесту №685 проведеному 15.04.2023 року о 19-05 проба (результат огляду) позитивна 1,74 ‰ проміле, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
       Висновки суду про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення ґрунтуються на: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №489303 від 15 квітня 2023 року, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 15.04.2023 року (результат позитивний – 1,74 ‰) та відеозаписі з нагрудної камери працівників поліції.
       Втім, посилаючись на вказані вище докази як на такі, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, суддя місцевого суду не проаналізував їх, не зазначив, які саме дані містяться у цих доказах, які саме факти та обставини ці докази підтверджують, та взагалі не надав їм відповідної оцінки, дійшовши передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
       Так, під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
       Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
       Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено два види об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
       Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.
       Частиною 3 ст. 266 КупАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
       Законодавцем чітко прописаний порядок такого огляду, який проводиться тільки при наявності відповідних підстав вважати, що особа перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Підозрювана особа спочатку обов`язково повинна пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції, у присутності двох свідків і тільки після цього, якщо особа не заперечує факту виявленого сп`яніння, то поліцейський складає відповідний протокол, але якщо особа відмовляється від огляду з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, або після цього огляду заперечує його результати, то тільки тоді, подальший огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
       Викладене свідчить про те, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів тільки за наявності ознак алкогольного сп`яніння, які перераховані у п. 3 Розділу 1 Інструкції, шляхом інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, у присутності двох свідків, після чого поліцейським складається акт огляду у двох примірниках, один з яких вручається водію, а вже потім складається протокол про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.
       Відповідно до п. 3 Постанови КМУ №1103 від 17.12.2008 року "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, і проведення такого огляду" огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря-фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
       Пунктом 6 цієї Постанови встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд наведена в додатку 1 до цієї Інструкції, затвердженої Наказом МВС МОЗ від 09.11.2015 №1452/735.
       В силу вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
       При цьому у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
       Відповідно до ст. 268 КУпАП України, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
       Втім, матеріали справи не містять відомостей на підтвердження належного роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст..268 КУпАП та ст. ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, що є порушенням його права на захист, та, в свою чергу, є передумовою визнання факту недійсності проведеного з порушенням вимог ст.266 КупАП огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.
       Також, на переконання апеляційного суду, поза увагою районного суду були залишені обставини, які спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засобу з допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
       Судом першої інстанції не було враховано, що під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу, що не було встановлено в діях ОСОБА_1 , оскільки відеозапис, переглянутий в апеляційному суді, не містить відомостей, що ОСОБА_1 як водієм, були вчинені дії, пов`язані з приведенням транспортного засобу в рух, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу. Доказів переслідування та зупинення екіпажем патрульної поліції автомобіля Daewoo Lanos державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 вищевказаний відеозапис не містить. 
       Також сторона захисту в апеляційній скарзі зазначає, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом перед його зупинкою, а керував його син ОСОБА_3 , який після того, як в результаті закінчення бензину заглухнув двигун і він зупинився, забрав ключі від авто та пішов до найближчої АЗС з каністрою для того, щоб набрати туди бензину. А ОСОБА_1 , в той час як під`їхала машина поліцейських, лише стояв поруч з автомобілем та чекав на сина.         Усе вищенаведене повністю підтвердив і допитаний в суді апеляційної інстанції за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_2 .        
       Зазначені обставини підтверджуються також і відеозаписом з нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, який розпочинається з того, як ОСОБА_1 стоїть біля машини та на запитання патрульного чи перебуває він в стані алкогольного сп`яніння, визнає, що так, дійсно, він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Проте ОСОБА_1 не казав про те, що він у такому стані керував т/з. 
       Таким чином, дані, викладені в постанові суду першої інстанції про те, що на переглянутому відео ОСОБА_1 на запитання патрульного зазначив «…я відганяв авто з дороги…», а для того, щоб відігнати автомобіль з дороги, потрібно виконати функції водія, на думку апеляційного суду, не можуть поза розумним сумнівом слугувати доказом керування ОСОБА_1 вищезазначеним транспортним засобом.
       На переконання апеляційного суду вказані обставини необґрунтовано були залишені поза увагою судом першої інстанції, як такі, що спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та виключають можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.
       Таким чином, за результатами апеляційного розгляду вважаю, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів, доводи апеляційної скарги з приводу безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими і такими, що підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої не надав належної та об`єктивної оцінки, тому вона підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова суду першої інстанції – скасуванню.
       Керуючись ст. 294 КупАП України,

ПОСТАНОВИВ:
       
       Апеляційну скаргу адвоката Зінчука В.Д. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.
       Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2023 року - скасувати.
       Винести нову постанову, якою  ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду                                 Г.П. Слоквенко