ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2023 року	Львів	Справа № 380/10421/23 пров. № А/857/12303/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                              Довгополова О.М.,
суддів:                                                  Гудима Л.Я., Коваля Р.Й.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 червня 2023 року у справі № 380/10421/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій,
суддя (судді) в суді першої інстанції Мричко Н.І.,
справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження,
місце ухвалення рішення м. Львів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( далі – ОСОБА_1 ) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області ( далі – ГУПФУ  ), в якому просить – визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 02.05.2023 №11492-12015/Ю- 52/8-1300/23; - зобов`язати відповідача зарахувати судді у відставці ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці календарний період проходження строкової військової служби (служби в збройних силах СССР) з 19.11.1977 по 12.11.1979 (1 рік 11 місяців 23 дні), 3 (три) роки стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) у сфері права, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, а також половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі (2 роки 5 місяців 1 день), визначивши сукупний стаж роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - 38 років 2 місяці 9 днів; - зобов`язати відповідача здійснити судді у відставці ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України “Про судоустрій і статус суддів” від 02.06.2016 № 1402-VIII ( далі – Закон № 1402-VIII) в розмірі 86 % його суддівської винагороди, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 10.04.2023.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 червня 2023 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні позивачу до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі (2 роки 5 місяців 1 день), періоду проходження строкової військової служби з 19.11.1977 по 12.11.1979 (1 рік 11 місяців 23 дні) та 3 (трьох) років стажу роботи за спеціальністю, вимога щодо якого визначалася законом та надавала право на призначення на посаду арбітра.
Зобов`язано відповідача зарахувати позивачу до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі (2 роки 5 місяців 1 день), періоду проходження строкової військової служби з 19.11.1977 по 12.11.1979 (1 рік 11 місяців 23 дні) та 3 (трьох) років стажу роботи за спеціальністю, вимога щодо якого визначалася законом та надавала право на призначення на посаду арбітра, визначивши загальний стаж роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці – 38 років 2 місяці 9 днів.
Зобов`язано відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону № 1402-VIII в розмірі 86% його суддівської винагороди, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 10.04.2023.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення мотивоване тим, що на час обрання позивача на посаду арбітра арбітражного суду Львівської області стаття 20 Закону УРСР “Про арбітражний суд” від 04.06.1991 № 1142-XII передбачала, що арбітром арбітражних судів областей може бути особа, яка мала стаж роботи за спеціальністю не менше трьох років, то позивач має право на зарахування до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, додатково трьох років роботи в галузі права. Щодо зарахування половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі та проходження строкової військової служби суд зазначив, що на час обрання позивача на посаду судді Львівського апеляційного господарського суду, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що зарахування періодів на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці календарний період проходження строкової військової служби (служби в збройних силах СССР) з 19.11.1977 по 12.11.1979 (1 рік 11 місяців 23 дні), (3 роки стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) у сфері права, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, а також половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі (2 роки 5 місяців 1 день) Законом № 1402-VIII не передбачено. 
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України.
У відповідності до вимог частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що
Постановою Верховної Ради України від 19.06.1992 № 2486-ХІІ позивача призначено арбітром арбітражного суду Львівської області, Постановою Верховної Ради України від 12.07.2001 № 2669-ІІІ позивача обрано на посаду судді Львівського апеляційного господарського суду безстроково, Постановою Верховної Ради України від 18.09.2012 №5262-VI позивача обрано на посаду судді Господарського суду Львівської області.
Рішенням Вищої ради правосуддя “Про звільнення судді ОСОБА_1 з посади судді Господарського суду Львівської області у зв`язку з поданням заяви про відставку” від 04.04.2023 №296/0/15-23 позивача звільнено з посади судді.
Наказом голови Господарського суду Львівської області від 04.04.2023 позивача відраховано зі штату Господарського суду Львівської області.
Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 04.04.2023 №296/0/15-23 та відомостей трудової книжки серії НОМЕР_1 стаж роботи судді, що дає позивачу право на звільнення у відставку становить 38 років 2 місяці 9 днів, а саме: - стаж роботи на посадах арбітра, судді - 30 років 9 місяців 15 днів; - половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 5 місяців 1 день; - строк проходження строкової військової служби - 1 рік 11 місяців 23 дні; - стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), що надавав право для призначення на посаду арбітра (судді) - 3 роки.
З 10.04.2023 позивачу призначено та виплачується щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці згідно з нормами Закону № 1402-VIII. Водночас для визначення розміру довічного грошового утримання пенсійний орган зарахував позивачу до стажу роботи судді 30 років 4 місяці 16 днів, що становить 70% розміру суддівської винагороди, а саме 103815,53 грн.
27.04.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, зарахувавши до стажу судді, що дає право на отримання довічного грошового утримання період проходження військової строкової служби з 19.11.1977 по 12.11.1979 (1 рік 11 місяців 23 дні), 3 (три) роки стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) у сфері права, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, а також половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі (2 роки 5 місяців 1 день).
Листом від 02.05.2023 №11492-12015/Ю-52/8-1300/23 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.
Не погодившись з такими діями відповідача позивач звернувся з даним позовом до суду.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Основні засади державної політики у сфері організації судової влади та здійснення правосуддя, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначені Законом № 1402-VIII.
Частиною першою статті 116 Закону № 1402-VIII визначено, що суддя, який має стаж роботі на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, - має право подати заяву про відставку.
Стаття 137 Закону № 1402-VIII, передбачає, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних суді з України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.
Отже вказана норма передбачає можливість зарахування до стажу роботи на посаді судді стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.
Абзац 4 пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII визначає, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
Проаналізувавши вказану норму у її взаємозв`язку з абзацом 4 пункту 34 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII, колегія суддів зазначає, що у зв`язку з набранням чинності Законом № 2447-VIII, яким внесено зміни до статті 137 Закону №1402-VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.
Із матеріалів справи слідує, що Постановою Верховної Ради України від 19.06.1992 № 2486-ХІІ позивача призначено арбітром арбітражного суду Львівської області.
Стаття 20 Закону УРСР “Про арбітражний суд” від 04.06.1991 № 1142-XII передбачала, що арбітром арбітражних судів областей може бути особа, яка мала стаж роботи за спеціальністю не менше трьох років, то позивач має право на зарахування до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, додатково трьох років роботи в галузі права.
З огляду на вказане, зважаючи на приписи частини другої статті 137 Закону № 1402-VIII, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що до стажу роботи на посаді судді, який надає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) позивача, вимога щодо якого визначена законом та надає право на призначення судді, а саме: 3 роки.
Вищевказане узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2019 у справі № 9901/805/18, постановах Верховного Суду від 08.09.2022 у справі № 380/10696/21, від 13.04.2022 у справі № 420/1840/20, від 23.06.2022 у справі № 240/21282/20.
Стосовно зарахування до стажу на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоду служби позивача в рядах Радянської Армії, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до п. 3-1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання судді» від 03 вересня 2005 року № 865, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, на юридичних факультетах вищих навчальних закладах та календарний період проходження строкової військової служби.
При цьому, згідно зі ст. 1 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального заходу суддів» від 10 липня 1995 року № 584/95 (далі Указ Президента України № 584/95), до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.
Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.
Відповідно до статті 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам з числа військовослужбовців рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» і «з» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються: дійсна військова служба у Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється в порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено більш пільгових умов зарахування до вислуги років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393).
Пункт 3 вказаної постанови передбачає зарахування на пільгових умовах до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, періоду участі у бойових діях у воєнний час як один місяць служби за три місяці.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що рішенням Вищої ради правосуддя №296/0/15-23 від 04.04.2023 та відомостей трудової книжки серії НОМЕР_1 стаж роботи судді, що дає позивачу право на звільнення у відставку становить 38 років 2 місяці 9 днів, а саме: - стаж роботи на посадах арбітра, судді - 30 років 9 місяців 15 днів; - половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 5 місяців 1 день; - строк проходження строкової військової служби - 1 рік 11 місяців 23 дні; - стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), що надавав право для призначення на посаду арбітра (судді) - 3 роки.
Отже, стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.
Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду у справі № 280/715/19, від 08.09.2022 у справі № 380/10696/21, 29.06.2022 у справі № 620/541/21, від 13.04.2022 у справі №420/1840/21, від 23.06.2022 у справі №420/1987/21.
Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що загальний стаж на посаді судді, який дає право позивачу на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 38 років 02 місяців 09 днів.
З огляду на фактичні обставини справи, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись ст. ст. 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 червня 2023 року у справі № 380/10421/23 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	Р. Й. Коваль