ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року	  м. Одеса	Справа № 915/311/20	
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №6
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:
 головуючого судді Савицького Я.Ф.,
          суддів: Колоколова С.І.,
                                                          Разюк Г.П.,
секретар судового засідання Турук Д.В., 
за участю представників учасників судового процесу:
від позивача: Кравченко А.М., у порядку самопредставництва;
від відповідача: не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області
на рішення Господарського суду Миколаївської області
від 13 березня 2023 року (повний текст складено 27.03.2023)
у справі №915/311/20
за позовом: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі: Відокремленого підрозділу “Південноукраїнська атомна електрична станція” Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”
до відповідача: Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області
про: стягнення 1 276 800,27 грн., -

суддя суду першої інстанції: Мавродієва М.В.
час та місце винесення рішення: 13.03.2023, м. Миколаїв, вул. Фалєєвська, 14, Господарський суд Миколаївської області
Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.
В судовому засіданні 31.08.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року Державне підприємство “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Южно-Українська атомна електрична станція” Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” (після перейменування на підставі наказу ДП “НАЕК “Енергоатом” від 21.04.2022 №01-228-н - Відокремлений підрозділ “Південноукраїнська атомна електрична станція” Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”) (далі також – позивач, ДП «НАЕК «Енергоатом») звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області (далі також – відповідач, Виконком Южноукраїнської міської ради) про стягнення з останнього 1 276 800,27 грн. збитків, які полягають в різниці між затвердженим та економічно обґрунтованим тарифом на послуги з централізованого водопостачання за другий - четвертий квартали 2019 року.
Позов обґрунтований тим, що 17.04.2018 відповідачем було затверджено тарифи на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які надає споживачам ВП “Южно-Українська АЕС” ДП “АЕК “Енергоатом” в місті Южноукраїнську”.
У затверджених тарифах було враховано відшкодування ДП НАЕК “Енергоатом” рентних платежів на суму 393,3 тис.грн.
Позивач вказує те, що після внесення з 01.01.2018 змін у ст. 255.1 Податкового кодексу України розмір відшкодування позивачеві рентних платежів, урахованих у тарифі на централізоване водопостачання та водовідведення повинен був збільшитись до 2 024 276,29 грн, натомість рішенням Виконкому Южноукраїнської міської ради від 17.04.2018 №91 було встановлено тарифи на централізоване водопостачання та водовідведення з урахуванням у їх структурі відшкодування позивачеві рентних платежів у меншому розмірі - 393,3 тис. грн.
Вказане стало підставою для звернення ВП «Южно-Українська АЕС» до Виконкома Южноукраїнської міської ради із заявою про коригування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, в задоволенні якої позивачу було відмовлено.
Разом з цим, в межах дозволу на спеціальне водокористування №УКР670А/НИК позивачем у 2019 році було забрано з річки Південний Буг 3 917 074 куб.м. води, частина якої (в обсязі 2 622 833 куб.м.) відпущена стороннім споживачам. 
З цього обсягу цієї частини позивач сплатив не враховані в тарифі рентні платежі у розмірі 1 677 826,27 грн. за 2019, виходячи зі ставки рентної плати, яка визначена статтею 255.5.1 Податкового кодексу України, а саме: 63,97 грн. за 100 куб.м.
При цьому, позивач зазначив, що стягнення збитків у сумі 391026,0 грн., які полягають в різниці між затвердженим та економічно обґрунтованим тарифом, за перший квартал 2019 було предметом позовних вимог позивач до відповідача у справі №915/2317/19), а тому, збитки від сплати не врахованої в тарифі рентної плати за спеціальне використання води у структурі діючих тарифів на централізоване водопостачання позивача за другий - четвертий квартали 2019 року становлять 1 276 800,27 грн.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 13.03.2023 у справі №915/311/20 (суддя М.В. Мавродієва) позовні вимоги Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Південноукраїнська атомна електрична станція” Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” задоволені частково. Стягнуто з Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області на користь позивача 1 245 720,43 грн. збитків та 18 685,81 грн. судового збору. В решті позивних вимог відмовлено.
Приймаючи вказане рішення у справі, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем доведено факт протиправної бездіяльності Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, оскільки у матеріалах справи відсутні докази щодо будь-якого реагування відповідача на звернення позивача стосовно коригування тарифів на централізоване водопостачання.
Водночас, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем підтверджено належними доказами сплату рентних платежів за другий - четвертий квартали 2019, та заявлені останнім в якості збитків (шкоди), у розмірі 1 245 720,43 грн. Решта заявлених позивачем до стягнення коштів у сумі 31 079,84 грн., за висновком місцевого господарського суду - не підтверджена належними доказами та не обґрунтована позивачем, що стало підставою для відмови у стягненні з відповідача цієї суми.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Виконавчий комітет Южноукраїнської міської ради Миколаївської області звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.03.2023 у справі №915/311/20 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу “Південноукраїнська атомна електрична станція” ДП “НАЕК “Енергоатом” відмовити.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, Виконком Южноукраїнської міської ради зазначає, що спори з приводу рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, зокрема щодо встановлення тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення, розглядаються в порядку адміністративного судочинства. Однак, під час розгляду справи №915/311/20 ДП «НАЕК «Енергоатом» не надано до суду доказів звернення до адміністративного суду з позовом про визнання протиправної поведінки (бездіяльності) Виконкому Южноукраїнської міської ради щодо не встановлення відповідачем позивачу, у відповідні строки, економічно обґрунтованого тарифу на послуги централізованого водопостачання та водовідведення.
Апелянт наполягає на тому, що господарський суд в межах справи №915/311/20 не мав жодних повноважень для встановлення порядку дотримання процедури корегування тарифів, сам розмір економічно обґрунтованого тарифу тощо, оскільки це виходить за межі компетенції господарських судів.
Посилаючись на не застосування місцевим господарським судом правових позицій Верховного Суду, викладених останнім у справах №915/1853/19 та №915/640/20, Виконком Южноукраїнської міської ради вважає, що оскаржуване рішення винесено без встановлення та дослідження фактичних обставини справи і є таким, що винесене з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Крім того, відповідач вказує, що процедура (порядок) відшкодування витрат ліцензіатів внаслідок не встановлення економічно обґрунтованого тарифу передбачена пунктами 32-40 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №869 від 01.06.2011 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 №291 (далі - Порядок).
Цитуючи пункти 34-36 вказаного Порядку, апелянт вказує, що в силу приписів п. 35 Порядку позивач, будучи не згідним зі встановленими відповідачем 17.04.2018 тарифами на централізоване водопостачання та водовідведення, був зобов`язаний протягом 10 календарних днів з дати введення в дію тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення надати на розгляд та затвердження відповідачу розрахунок розміру втрат внаслідок встановлення економічно необґрунтованих тарифів. Відповідач, отримавши такий розрахунок, був зобов`язаний протягом місяця або погодити такий розрахунок, або надати обґрунтовану відмову в його погодженні.
Проте, станом на дату звернення до суду з позовом позивач, всупереч вимогам пункту 35 Порядку, не подавав на узгодження відповідачу розрахунок розміру втрат, понесених ним внаслідок встановлення відповідачем економічно необґрунтованих тарифів; не заявляв про заподіяння йому збитків, внаслідок встановлення економічно необґрунтованого тарифу та не оскаржував рішення виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради від 17.04.2018 №91.
Таким чином, на думку відповідача, з боку ДП «НАЕК «Енергоатом» не вживались заходи, спрямовані на узгодження з відповідачем розміру втрат, внаслідок встановлення відповідачем економічно необґрунтованих тарифів, які є необхідною передумовою для відшкодування шкоди з місцевого бюджету.
Водночас, відповідач зауважує, що в період з 17.04.2018 по 01.01.2020 (дата набрання чинності рішенням Виконкому Южноукраїнської міської ради від 11.12.2019 №314 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які надає відокремлений підрозділ «Южно-Українська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» в місті Южноукраїнську») позивач не вживав жодних заходів, спрямованих на погодження з відповідачем, як уповноваженою особою, розрахунку розміру втрат внаслідок встановлення відповідачем економічно необґрунтованих тарифів.
За твердженням апелянта, тим самим позивач фактично визнав, що тарифи на централізоване водопостачання та водовідведення, встановленні рішенням Виконкому Южноукраїнської міської ради від 17.04.2018 №91 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які надає відокремлений підрозділ «Южно-Українська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» в місті Южноукраїнську» є економічно обґрунтованими, що в свою чергу свідчить як про відсутність самого факту заподіяння позивачу збитків, внаслідок встановлення економічно необґрунтованого тарифу, так і про відсутність підстав для відшкодування таких збитків за рахунок відповідача.
Детальніше доводи Виконкому Южноукраїнської міської ради викладені в апеляційній скарзі.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області на рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.03.2023 у справі №915/311/20 та призначено вказану справу до розгляду на 22.06.2023 о 12:30 год.
12.06.2023 до суду апеляційної інстанції від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ДП "НАЕК "Енергоатом" не погоджується з доводами останньої та просить суд відмовити у її задоволенні. Водночас, позивач вважає оскаржуване рішення обґрунтованим, законним та винесеним у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України.
Основні аргументи позивача є аналогічними доводам позовної заяви та полягають у тому, що ДП «НАЕК «Енергоатом» належним чином виконувало свої зобов`язання щодо централізованого водопостачання та водовідведення споживачам м. Южноукраїнськ. Водночас, затверджені тарифи щодо надання таких послуг є збитковими для позивача. Однак, відповідач, отримавши від позивача звернення щодо затвердження економічно обґрунтованих тарифів, не відреагував на відповідну заяву жодним чином, зокрема, не надано будь-якого доказу стосовно розгляду заяви позивача: ні рішення про відмову у встановленні нових тарифів, ні рішення про коригуванні попередньо встановлених тарифів. Отже, протиправна поведінка відповідача полягає у триваючому з серпня 2018 року порушенні права позивача на затвердження органом місцевого самоврядування тарифів на надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення у економічно обґрунтованих розмірах. 
Ухвалою апеляційного суду від 20.06.2023 задоволено заяву представника ДП «НАЕК «Енергоатом» – Кравченко А.М. щодо надання йому можливості взяти участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів – через систему відеоконференцзв`язку “EasyCon”.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2023, зокрема, відкладено розгляд справи на 31.08.2023 о 10:30 год. 
Представник позивача у судовому засіданні, виклавши свою правову позицію, просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення.
Представник апелянта в судове засідання 31.08.223 не з`явився; про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень від 15.05.2023 (номер поштового відправлення 6511914220900) та від 26.06.2023 (номер поштового відправлення 6511914272978), що містяться у матеріалах справи.
Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Крім того, враховуючи, що свою позицію відповідач виклав в апеляційній скарзі та те, що участь представників сторін у засіданні суду апеляційної інстанції не є обов`язковою згідно із законом, а відповідно до ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.05.2023 явка представників сторін також не визнавалась обов`язковою, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи №915/311/20 за відсутності представника Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області.
Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.
Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
З огляду на матеріали справи вбачається, що Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг видано Відокремленому підрозділу “Южно-Українська атомна електрична станція” Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” ліцензію серії АЕ №287995 від 09.04.2015 на провадження ліцензованої діяльності - “Централізоване водопостачання та водовідведення”.
Вартість наданої послуги оплачується споживачами відповідно до діючих тарифів, встановлених для ВП Южно-Українська АЕС уповноваженим органом.
За заявою позивача №54/12508 від 01.09.2017 рішенням Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області №91 від 17.04.2018 “Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які надає відокремлений підрозділ “Южно-Українська АЕС” державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в місті Южноукраїнську” вирішено: 
1. Встановити тарифи на послуги з централізованого водопостачання, які надає ВП ЮУ АЕС ДП “НАЕК “Енергоатом” в місті Южноукраїнську в наступних розмірах:
1.1. Для споживачів, які є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопостачання  - 6,92 грн за  1 куб.м без ПДВ;
1.2. Для споживачів, які не є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопостачання  - 8,38 грн за 1 куб.м без ПДВ.
Структура тарифів наведена у додатку.
2. Встановити тарифи на послуги з централізованого водовідведення, які надає ВП ЮУ АЕС ДП “НАЕК “Енергоатом” в місті Южноукраїнську в наступних розмірах:
2.1. Для споживачів, які є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водовідведення  - 6,24 грн за 1 куб.м без ПДВ;
2.2. Для споживачів, які не є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водовідведення  - 6,89 грн за 1 куб.м без ПДВ.
Структура тарифів наведена у додатку.
До такого рішення Виконкому Южноукраїнської міськради складено додаток “Структура тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які надає ВП “Южно-Українська АЕС” ДП “НАЕК “Енергоатом”.
У структурі тарифів було враховано відшкодування ДП НАЕК “Енергоатом” рентних платежів на суму 393,3 тис.грн.
Посилаючись на зміни в діючому законодавстві України (зміни до ст.255.1 Податкового кодексу України в частині визначення платників рентної плати, які набрали чинності 01.01.2018), які призвели до того, що встановлені тарифи згодом вже не забезпечували для ВП “Южно-Українська АЕС” відшкодування всіх тих витрат, які підприємство несло надаючи послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, позивач 22.08.2018 звернувся до Виконкому Южненської міської ради, як до органу уповноваженого на встановлення тарифу на централізоване водопостачання, з листом №51/13985, в якому посилаючись на Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою КМУ від 01.06.2011 №869, зазначив, що направляє заяву про корегування діючих тарифів на централізоване водопостачання та просив розглянути матеріали та встановити тарифи для ВП “Южно-Українська АЕС” згідно з наданим розрахунком в установлені порядком терміни.
Як вбачається з доданого до заяви обґрунтування щодо зміни тарифів підставою для коригування тарифів на послуги з централізованого водопостачання, які надає ВП “Южно-Українська АЕС” ДП “НАЕК “Енергоатом” є включення до розрахунку уточнених обсягів витрат за статтею “Загальновиробничі витрати” в частині рентної плати за спеціальне використання води. Враховуючи зміну розміру податкових зобов`язань, у зв`язку з внесенням змін до Податкового кодексу України, позивачем здійснено розрахунок планованих витрат на сплату рентної плати за спеціальне використання води. З урахуванням відкоригованих витрат на сплату рентної плати планована собівартість питного водопостачання, за даними позивача, зросла на 7,4% та дорівнює 7,83 грн за 1 куб.м. Тарифи на централізоване водопостачання з урахуванням виконаного позивачем коригування планованих загальновиробничих витрат мають становити: - для споживачів, які є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопостачання - 7,44 грн за  1 куб.м без ПДВ; - для споживачів, які не є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопостачання - 9,01 грн за 1 куб.м без ПДВ.
У відповідь на це звернення, листом №15/02-34/2570 від 06.09.2018 (т.1 а.с.48) Виконком Южненської міської ради повідомив позивача про те, що за результатами розгляду наданих розрахунків щодо корегування тарифу на послуги з централізованого водопостачання та у зв`язку зі значним підвищенням рентної плати за спеціальне використання води для ВП “Южно-Українська АЕС”, що суттєво впливає на збільшення розміру тарифу, Виконком звернувся до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства та до Державної фіскальної служби України з листом щодо надання роз`яснень стосовно зменшення розміру рентної плати у зв`язку з тим, що основним споживачем вироблених ВП “Южно-Українська АЕС” послуг є житлово-комунальне господарство КП “ТВКГ”, яке придбаває послуги водопостачання для подальшого надання їх населенню. Також у листі відповідач зазначив, що після отримання відповіді буде оприлюднено відповідний проект рішення щодо корегування тарифу на послуги з централізованого водопостачання.
Листом від 15.02.2019 року №3433/5/99-99-12-02-03-16 (т.2 а.с.125) Державна фіскальна служба України повідомила Виконкому Южненської міської ради, що об`єктом оподаткування рентною платою за спеціальне використання води є фактичний обсяг води, який використовують водокористувачі (п.255.3 ст.255 Податкового кодексу України). При цьому, Податковий кодекс не передбачає умови звільнення від оподаткування рентною платою обсягів води, які реалізовані іншому суб`єкту господарювання, який використовує таку воду в підприємницькій діяльності, наприклад, передачі стороннім споживачам (населенню). Таким чином, при обчисленні податкових зобов`язань з рентної плати за обсяги води, які реалізовані ВП “Южно-Українська АЕС” підприємству КП “Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство” - суб`єкту господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, застосовується коефіцієнт – 1. За обсяги води, які ВП “Южно-Українська АЕС” використовує на власні технологічні потреби, при обчисленні податкових зобов`язань з рентної плати застосовується коефіцієнт 0,3.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Виконкомом Южноукраїнської міськради рішень щодо корегування тарифу на послуги з централізованого водопостачання не приймалось та не оприлюднювалось. 
Внаслідок такої бездіяльності відповідача ДП “НАЕК “Енергоатом” в особі ВП “Южно-Українська АЕС” було вимушено понести не враховані у тарифі витрати зі сплати податкового зобов`язання з рентної плати за 2019 рік.
Позивач зазначає, що після внесення з 01.01.2018 змін у ст.255.1 Податкового кодексу України розмір відшкодування позивачеві рентних платежів, урахованих у тарифі на централізоване водопостачання та водовідведення повинен був збільшитись до 2024276,29 грн, натомість рішенням Виконкому Южноукраїнської міськради від 17.04.2018 №91 було встановлено тарифи на централізоване водопостачання та водовідведення з урахуванням у їх структурі відшкодування позивачеві рентних платежів у меншому розмірі - 393,3 тис.грн.
В межах дозволу на спеціальне водокористування №УКР670А/НИК у 2019 році позивачем забрано води з річки Південний Буг 3917074 куб.м, з яких частина використана для власних потреб, а частина в обсязі 2622833 куб.м, відпущена стороннім споживачам. З вказаного обсягу позивач сплатив не враховані в тарифі рентні платежі у розмірі 63,97 грн. за 100 куб.м (ставка рентної плати визначена статтею 255.5.1 Податкового кодексу України).
На підтвердження факту відпущеного стороннім споживачам об`єму води позивачем подано суду розрахунок компенсації витрат позивача від впровадження діяльності з централізованого водопостачання (т.1 а.с. 26); річний план надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення ВП “Южно-Українська АЕС” ДП “НАЕК “Енергоатом”, що є додатком до рішення Виконкому Южноукраїнської міської ради №156 від 19.05.2021 (т.2 а.с.161-162); фактичний обсяг з централізованого водопостачання за 2019 по укладеним договорам з контрагентами, об`єкти яких розташовані на території Южноукраїнської громади (т.2 а.с.160 зворотній бік),; розрахунок надання  послуг з централізованого водопостачання за 2019 (т.2 а.с.163); розрахунок обсягів надання  послуг з централізованого водопостачання за 2019 (т.2 а.с.198).
Оскільки позивачем вже було подано позовну заяву до відповідача про стягнення 391026,0 грн., збитків, які полягають в різниці між затвердженим та економічно обґрунтованим тарифом, за перший квартал 2019 (справа №915/2317/19), розрахунок позовних вимог становить: 1667826,27 грн. (всього за 2019) – 391026,0 грн. (за перший квартал 2019) = 1276800,27 грн. (за три квартали 2019). 
Таким чином, на думку позивача, збитки від сплати не врахованої в тарифі рентної плати за спеціальне використання води у структурі діючих тарифів на централізоване водопостачання позивача за другий - четвертий квартали 2019 становлять 1 276 800,27 грн.
Так, з рядка 9 Додатку 1 до рішення виконкому Южноукраїнської міської ради №156 від 19.05.2021 (т. 2 а.с. 162) вбачається, що фактичний обсяг реалізації ДП “НАЕК “Енергоатом” в особі ВП “Южно-Українська АЕС” послуг з централізованого водопостачання  за 2019 становив 3269,69 тис. куб.м, у т.ч. КП “ТВКГ” - 2413,31 тис. куб.м  та іншим споживачам – 649,93 тис.куб.м.
Відповідно до Розрахунку обсягів надання  послуг з централізованого водопостачання за 2019 (т.2 а.с.198) обсяг реалізації ВП “Южно-Українська АЕС” послуг з централізованого водопостачання  за 2019 Комунальному підприємству “ТВКГ” становить 2413,309 тис. куб.м. Щодо обсягів реалізації іншим споживачам, що входять до сфери дії Южноукраїнської громади, то обсяг реалізації становить 155,738 тис.куб.м.
Враховуючи, що спірні правовідносини стосуються другого – четвертого кварталу 2019 року, то в межах дозволу на спеціальне водокористування №УКР 670А/НИК у другому - четвертому кварталах 2019 року ВП “Южно-Українська АЕС” обсяг наданих  позивачем послуг з централізованого водопостачання споживачам, що відносяться до Южноукраїнської міської ради становить 1947,351 тис.куб.м (1820,674 тис.куб.м КП “ТВКГ” + 126,677 тис.куб.м іншим споживачам).
Вказані обставини відповідачем також не заперечені та не спростовані.
В розрахунках №2 з рентної плати за спеціальне використання води (додатки №5 до податкової декларації) відображено, що ставка рентної плати визначена статтею 255.5.1 Податкового кодексу України та становить 63,97 грн. за 100 куб.м.
На підтвердження факту декларування та сплати податкового зобов`язання з рентної плати за звітний період - 2019 рік зі спеціального використання води ВП “Южно-Українська АЕС” в межах дозволу на спецводокористування №УКР670А/НИК від 19.09.2016, позивачем подано до матеріалів справи: податкові декларації з рентної плати за звітні періоди: перший - четвертий квартали 2019 (т. 1 а.с. 10-25), копії платіжних доручень з призначенням платежу: збір за спеціальне водокористування за другий - четвертий квартали 2019, а також виписки з банку за 19.08.2019, 18.11.2019 та 17.02.2020 (т. 2 а.с. 188-197).
Позивач зазначає, що відмова відповідача у коригуванні тарифів мала наслідком понесення позивачем збитків у вигляді обов`язкових платежів, а саме сплати рентної плати у другому – четвертому кварталі 2019 в загальній сумі 1 276 800,27 грн., які не були відшкодовані позивачу через протиправну бездіяльність відповідача, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши апеляційну скаргу в межах її доводів, перевіривши правильність юридичної оцінки фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Щодо аргументів апелянта з приводу підсудності даної категорії справ та посилання на те, що розгляд даної категорії справ виходить за межі компетенції господарських судів.
Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Вказаною статтею визначено також і способи захисту порушених прав заявника, яки в свою чергу, не є вичерпними.
За приписами ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, якщо: він не є підвідомчим господарському суду, тобто предмет спору не охоплюється статтею 20 Господарського процесуального кодексу України; спір за предметною ознакою підвідомчий господарському суду, але одна зі сторін не може бути учасником господарського процесу, а її право чи інтерес не підлягають судовому захисту у господарському суді.
Частиною 5 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України унормовано, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.
Враховуючи зазначене, єдиним винятком у ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України, який визначає юрисдикцію адміністративних судів з розгляду спорів про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, є об`єднання таких вимог з вимогою про вирішення публічно-правового спору.
Водночас господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори, пов`язані з вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктом публічно-правових відносин, - за умови, що такі вимоги не об`єднуються з вимогою вирішити публічно-правовий спір і за своїм суб`єктним складом підпадають під дію ст. 4 Господарського процесуального кодексу України.
Аналогічна правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.09.2019 у справі №910/13174/18 та постановах Верховного Суду від 27.05.2020 у справі №915/1842/19; від 09.09.2021 у справі №915/1853/19 і від 09.09.2021 у справі №915/640/20, на які посилається сам апелянт.
Зокрема, п. 5.23 вищезазначеної постанови Великої Палати Верховного Суду вказано, що якщо позивач, заявляючи вимогу про відшкодування шкоди заподіяної протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, не ставить позовної вимоги про вирішення публічно-правового спору, то відповідно до ч. 5 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України, заявлені у позові вимоги мають вирішуватися за правилами цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу учасників спору.
Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, суд вправі самостійно встановити наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, яке має містити такі складові, як неправомірність поведінки особи, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, безвідносно наявності судового рішення, яким встановлено факт протиправної поведінки відповідача.
Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 09.09.2021 у справі № 915/1853/19.
У даній справі, позивачем заявлено вимогу про стягнення збитків з Виконкому Южненської міської ради у зв`язку з наданням послуг  з централізованого водопостачання та водовідведення за тарифами нижче економічно обґрунтованих.
Вимога про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень – Виконкома Южненської міської ради позивачем у даній справі не заявлялась.
Враховуючи, що позивачем заявлена вимога про відшкодування шкоди без вимоги про вирішення публічно-правового спору, спір у цій справі належить до юрисдикції господарських судів, а тому доводи апелянта про те, що даний спір підвідомчий адміністративному суду, не заслуговують на увагу. 
Посилання відповідача на постанови Верховного Суду від 09.09.2021 у справі №915/1853/19 і від 09.09.2021 у справі №915/640/20 судова колегія не бере до уваги, оскільки у даних справах підставою відмови у задоволенні позовних вимог стали обставини не доведення позивачем обґрунтованості розміру заявленої до стягнення суми збитків, а не підстави щодо неправильно обраної підсудності.
Щодо твердження апелянта про те, що з боку ДП «НАЕК «Енергоатом» не вживались заходи, спрямовані на узгодження з відповідачем розміру втрат, у розумінні вимог Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №869 від 01.06.2011.
Механізм формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення для суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення визначає Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги" №869 від 01.06.2011 (далі – Порядок №869).
Пунктом 2 Порядку №869 встановлено, що цей Порядок застосовується під час установлення органами місцевого самоврядування (далі - уповноважені органи) тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення для суб`єктів природних монополій, а також для суб`єктів господарювання на суміжних ринках, зазначених у пункті 1 цього Порядку, та поширюється на таких суб`єктів під час розрахунку таких тарифів.
Відповідно до п. 9 Порядку №869 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) для встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення ліцензіат подає уповноваженим органам у друкованому і електронному вигляді заяву та розрахунки тарифів на планований період за встановленими такими органами формами з відповідними розрахунками, підтвердними матеріалами і документами, що використовувалися під час їх проведення.
Розгляд розрахунків тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, поданих ліцензіатом, здійснюється уповноваженим органом протягом одного календарного місяця, а у разі коригування тарифів - протягом десяти календарних днів з дня отримання відповідної заяви у порядку, встановленому Мінрегіоном (п. 34 Порядку №869, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).
За умовами п. 42 Порядку №869 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), під час перегляду (у тому числі коригування) тарифів уповноважений орган аналізує структуру тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення в частині відповідності/невідповідності фактичних витрат, понесених на надання відповідного обсягу послуг протягом планованого періоду, та витрат, які було враховано у встановлених тарифах, і за результатами такого аналізу здійснює перерахування тарифів (у разі відхилення відповідних показників).
З матеріалів справи вбачається, що ДП «НАЕК «Енергоатом», у відповідності до вимог Порядку №869, звернувся до Виконкому Южноукраїнської міської ради із заявою (лист №51/13985 від 22.08.2018) (т. 1 а.с. 39-40) щодо коригування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, до якої позивачем було додано розрахункові матеріали на 9 листах.
Вказане свідчить про дотримання з боку ДП «НАЕК «Енергоатом» вимог Порядку №869, а тому вищенаведені доводи апелянта про зворотне судовою колегією оцінюються критично.
Щодо суті спору, то судова колегія погоджується з судом першої інстанції, який виходячи з фактичного обсягу води, який використовувався позивачем для надання послуг з централізованого водопостачання, уточнив розрахунок рентних платежів, які сплачувались позивачем за другий - четвертий квартали 2019 та визначив, що коректною сумою збитків (шкоди) є: 1947351,0 куб.м / 100 х 63,97 грн. = 1245720,43 грн., а решта заявлених позивачем до стягнення коштів у сумі 31079,84 грн. (1276800,27  - 1245720,43) не підтверджена належними доказами.
У даному контексті апеляційний суд також враховую, що зазначений висновок з боку ДП «НАЕК «Енергоатом» не оспорюється.
Таким чином, доводи апелянта, що викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та зводяться до намагання здійснити переоцінку доказів у даній справі.
Навпаки, суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі судового рішення.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (рішення у справі "Серявін та інші проти України", пункт 58).
Статтею 276 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи викладене, за результатом перегляду рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.03.2023 у справі №915/311/20 слід залишити без змін а апеляційну скаргу Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області – без задоволення.
Згідно із ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати апелянта по сплаті судового збору при подачі апеляційної скарги не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.03.2023 у справі №915/311/20 залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.
Повний текст постанови підписаний 05.09.2023.

Головуючий суддя                                                                      Савицький Я.Ф.

Суддя                                                                                          Колоколов С.І.

        Суддя                                                                                          Разюк Г.П.