Ухвала
13 вересня 2023 року
м. Київ
справа № 546/173/23
провадження № 61-12876ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 06 червня 
2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 26 липня 
2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання співвласником нежитлової будівлі, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, як процесуальний правонаступник Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області; Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях; Решетилівська міська рада; Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Решетилівської міської ради Полтавської області, прокурор Полтавської обласної прокуратури, як представник інтересів Держави у бюджетній сфері, з питань державної і комунальної власності; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 .
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання співвласником нежитлової будівлі.
04 червня 2023 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 подала заяву про відвід судді Романенко О. О. від розгляду справи № 546/173/23.
Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області 
від 06 червня 2023 року визнано заявлений ОСОБА_1 відвід судді Романенко О. О. від розгляду цивільної справи № 546/173/23, поданий 
04 червня 2023 року через систему «Електронний суд», діями, що суперечать завданню цивільного судочинства та є зловживанням процесуальними правами. Заяву ОСОБА_1 про відвід судді 
Романенко О.О. від розгляду цивільної справи № 546/173/23, подану 
04 червня 2023 року через систему «Електронний суд», залишено без розгляду. Застосовано до ОСОБА_1 заходи процесуального примусу у виді штрафу в розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 5 368 грн, який стягнуто в дохід Державного бюджету України.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 26 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 06 червня 2023 року залишено без змін. 
28 серпня 2023 року через систему «Електронний Суд» ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 06 червня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 26 липня 2023 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, а справу направити до суду першої інстанції.
За змістом частини першої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.
Колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, 
§ 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE 
v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Ухвали суду першої інстанції про стягнення штрафу в порядку процесуального примусу вказані в пункті 18 частини першої статті 353 ЦПК України, а отже, за змістом пункту 2 частини першої статті 389 цього Кодексу, такі ухвали, після їх перегляду в апеляційному порядку не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 16 частини першої статті 353 цього Кодексу окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо залишення позову (заяви) без розгляду.
У постанові від 16 березня 2020 року у справі № 755/19588/18 (провадження № 61-14236св19) Верховний Суд дійшов висновку, що тлумачення пункту 16 частини першої статті 353 ЦПК України свідчить, що законодавець передбачив право оскаржувати в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише ухвали суду першої інстанції про залишення позову (заяви) без розгляду, а не будь - якої іншої заяви (клопотання). Під вжитим в цій нормі права поняттям «заява» необхідно розуміти таку заяву (вид звернення до суду), яка за своїм змістом тотожна поняттю «позов». Такими заявами в цивільному процесуальному законодавстві є заяви в наказному провадженні (розділ ІІ ЦПК України), заяви у справах окремого провадження (розділ ІV ЦПК України).
Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду у постановах 
від 10 квітня 2020 року у справі № 705/2771/17 (провадження 
№ 61-48130св18), від 09 листопада 2022 року у справі № 542/1648/20 (провадження № 61-3633св22).
Заява про відвід судді не є «заявою» в розумінні пункту 16 частини першої статті 353 ЦПК України.
Ухвала суду першої інстанції щодо залишення без розгляду заяви про відвід судді і стягнення штрафу в порядку процесуального примусу та, відповідно, постанова апеляційного суду, за результатами апеляційного перегляду такої ухвали, не підлягають касаційному оскарженню.
Посилання ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 05 липня 
2023 року в справі № 640/11396/19 є нерелевантним, оскільки у вказаній справі Верховний Суд не переглядав в касаційному порядку ухвалу суду першої інстанції про залишення без розгляду заяви про відвід судді та стягнення штрафу в порядку процесуального примусу. 
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Разом із тим, пунктом 2 частини третьої статті 376 та пунктом 2 частини першої статті 411 ЦПК України передбачено як обов`язкову підставу для скасування судового рішення, - ухвалення судового рішення суддею, якому було заявлено відвід, підстави для відводу якого визнано судом апеляційної або касаційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну або касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою.
Таким чином, у разі незгоди із рішенням суду за результатами розгляду справи № 546/173/23, ОСОБА_1 , у відповідній апеляційній та касаційній скарзі на рішення суду, не позбавлена права доводити наявність підстав, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 376 та пунктом 2 частини першої статті 411 ЦПК України.
Керуючись статтями 3, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 06 червня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 26 липня 2023 року у цивільній справі № 546/173/23.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                В. В. Шипович
О. М. Осіян
Є. В. Синельников