Ухвала
 
06 вересня 2023 року
м. Київ
 
справа № 523/11247/19
провадження № 61-5950 св 22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву  ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на правничу допомогу, понесених учасникамисправи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання дитини, звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Одеського апеляційного суду від 02 червня 2022 року,
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
 
Короткий зміст розгляду справи по суті
 
1.           У липні 2019 року ОСОБА_1 (також далі - позивач) звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив визначити місце проживання ОСОБА_3 (народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з батьком, звільнити його від сплати аліментів на утримання цієї дитини, та стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідачки щомісячно.
 
2.           Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 10 червня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
 
3.           Постановою Одеського апеляційного суду від 02 червня 2022 року апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена - рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 10 червня 2021 року скасоване, прийняте нове судове рішення про задоволення позову. Апеляційний суд визначив місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з ОСОБА_1 , звільнив батька дитини від сплати аліментів у твердій грошовій сумі (1 200,00 грн) на користь ОСОБА_2 (також далі - відповідач) на утримання ОСОБА_3 до досягнення ним повноліття. Крім того, з ОСОБА_2 вирішено стягнути на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття аліменти у розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. Також апеляційний суд вирішив питання розподілу судових витрат.
 
4.           Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В., касаційна скарга ОСОБА_2 залишена без задоволення, а постанова Одеського апеляційного суду від 02 червня 2022 року - без змін.
 
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
 
(1) Узагальнені доводи позивача
 
5.           09 червня 2023 року адвокат Саінчук А. О., яка представляє ОСОБА_1 , через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС) «Електронний суд» подала до Верховного Суду заяву щодо додаткового судового рішення з приводу відшкодування витрат позивача на її правничу допомогу у касаційній інстанції (далі - Заява від 09 червня 2023 року), яку вона згадувала у відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_2 , до якого додала перелік доказів, які вважала достатніми.
 
6.           Зокрема, позивачем були понесені витрати на правничу допомогу адвоката Саінчук А. О., яка надавалась позивачу у касаційній інстанції на підставі договору про надання правової допомоги від 01 березня 2022 року № 4/22 (далі - Договір про правову допомогу), укладеного позивачем та цим адвокатом. Договором про правову допомогу передбачено, що розмір гонорару адвоката встановлюється додатковою угодою до цього договору, який перераховується на поточний рахунок адвоката.
 
7.           Відповідно до Додаткової угоди від 23 серпня 2022 року № 2 (далі - Додаткова угода № 2) сторони Договору про правову допомогу узгодили цей гонорар у сумі 15 000,00 грн. Верховному Суду надані докази сплати цієї суми позивачем адвокату Саінчук А. О.
 
8.           Отже, відповідно до прохальної частини Заяви від 09 червня 2023 року позивач просить Верховний Суд, керуючись статтями 137, 141 та 270 Цивільного процесуального кодексу від 18 березня 2004 року № 1618-IV (далі в актуальній редакції - ЦПК України) покласти на відповідачку відшкодування витрат позивача на правничу допомогу Саінчук А. О. у Верховному Суді у сумі 15 000,00 грн.
 
9.           Верховний Суд не розглядає аргументи Заяви від 09 червня 2023 року, які не мають відношення до суті клопотання, яке міститься у зазначеній заяві щодо додаткового судового рішення.
 
(2) Позиція інших учасників справи
 
10.       Згідно із квитанцією про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС № 157581 від 09 червня 2023 року ОСОБА_2 отримала електронну копію зазначеної заяви про ухвалення додаткового рішення з приводу відшкодування судових витрат позивача на правничу допомогу та додатки до неї. Клопотання про зменшення суми цього відшкодування, передбачене частиною п'ятою статті 137 ЦПК України, від  ОСОБА_2 до Верховного Суду не надходило.
 
11.       Згідно із квитанцією про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС № 157582 від 09 червня 2023 року Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради отримала електронну копію зазначеної заяви щодо додаткового рішення з приводу відшкодування судових витрат позивача на правничу допомогу та додатки до неї. Жодних заяв від неї до Верховного Суду з цього приводу не надходило.
 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
 
12.       Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
 
13.       Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках (відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України).
 
14.       Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України (згідно із частиною другою статті 13 ЦПК України).
 
15.       Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (частини перша та друга статті 15 ЦПК України).
 
16.       Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України). При цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).
 
17.       Суть доказів, їх належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінка їх судом та умови їх розгляду судом визначені статтями 76-80 ЦПК України.
 
18.       Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини перша та друга статті 89 ЦПК України).
 
19.       Згідно із частинами першою та другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави) підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
 
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
 
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
 
20.       Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).
 
21.       Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
 
22.       Згідно із частиною п`ятою статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
 
23.       Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).
 
24.       Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (пункт 1 частини другої статті 141 ЦПК України).
 
25.       Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).
 
26.       Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.
 
27.       Згідно із пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. При цьому заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (частина друга статті 270 ЦПК України).
 
28.       Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).
 
29.       Згідно із пунктом першим частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (в актуальній редакції далі - Закон про адвокатуру) адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені Законом про адвокатуру.
 
30.       Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту (пункт 2 частини першої статті 1 Закону про адвокатуру).
 
31.       Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (пункт 4 частини першої статті 1 Закону про адвокатуру).
 
32.       Відповідно до частини першої (пункти 2 та 6) статті 19 Закону про адвокатуру до невичерпного переліку видів адвокатської діяльності, крім іншого, відносять: 1) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 2) представництво інтересів юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
 
33.       Враховуючи зміст вищевказаної постанови Верховного Суду від 30 листопада 2022 року, згідно із статтею 141 ЦПК України відшкодування судових витрат, понесених позивачем у цій справі, покладається на відповідача. Верховний Суд має встановити належний обсяг такого відшкодування у контексті заявленого клопотання про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу у касаційній інстанції.

(1) Фактичні обставини щодо судових витрат у справі у суді касаційної інстанції
 
34.       На підтвердження статусу та повноважень Саінчук А. О. Верховному Суду надані: ордер на надання правничої (правової) допомоги Серія ВН № 1176489 від 26 серпня 2022 року, який уповноважує Саінчук А. О. на представництво позивача у Верховному Суді без обмеження повноважень адвоката на підставі Договору про правову допомогу; копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ОД № 004676 від 24 січня 2022 року; копія Договору про правову допомогу та Додаткової угоди № 2 до нього; копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16 лютого 2022 року та копія витягу з реєстру платників єдиного податку № 143476 від 11 травня 2022 року, які підтверджують статус Саінчук А. О. як фізичної особи-підприємця та платника єдиного податку (т. 5,а. с. 79-83, 85).
 
35.       Відповідно до умов договору про надання правової допомоги від 01 березня 2022 року № 4/22, укладеного між ОСОБА_1 та Саінчук А. О. , адвокат надає багатоаспектну правову допомогу позивачу, а позивач зобов'язується прийняти її та оплатити (розділ 1 та 5 Договору про правову допомогу). Зокрема, до обсягу визначеної правової допомоги віднесені представництво позивача адвокатом у судах України зі всіма правами, якими наділений учасник судового процесу (пункт 2.1 Договору про правову допомогу). Пункт 2.4. Договору про правову допомогу передбачає, що адвокат надає позивачу звіт про виконану роботу та/або акт наданих послуг за певний період на вимогу позивача.
 
36.       Згідно із пунктом 5.1. Договору про правову допомогу розмір гонорару адвоката за цим договором узгоджується його сторонами шляхом підписання додаткової угоди. Сторони цього договору погодили, що оплата розміру гонорару відбувається шляхом його перерахування на поточний рахунок адвоката.
 
37.       Відповідно до пункту 1 та пункту 1.3. Додаткової угоди до Договору про правову допомогу від 23 серпня 2022 року № 2 сторони погодились, що за надання правової допомоги у суді касаційної інстанції (без уточнення справи, у якій ця допомога надається) позивач зобов'язується сплатити гонорар у розмірі 15 000,00 грн в готівковій або безготівковій формі. Згідно із пунктом 1.4 Додаткової угоди № 2 документом, який підтверджує факт оплати гонорару, є квитанція та/або квитанція до прибуткового касового ордеру. За результатами надання правової допомоги складається акт наданих послуг, що підписується сторонами Додаткової угоди № 2 (пункт 2 цієї додаткової угоди).
 
38.       Недійсність або нікчемність зазначених договорів не встановлена та не доведена суду.
 
39.       Верховному Суду надана копія рахунку від 23 серпня 2022 року № 1, виставленого адвокатом Саінчук А. О. Дідорчуку О. В., на суму 15 000,00 грн з приводу надання правової допомоги у Верховному Суді, яка сформульована наступним чином: «складання та направлення відзиву на касаційну скаргу згідно договору про надання правової допомоги від 01 березня 2022 року № 4/22» (т. 5, а. с. 84).
 
40.       Відповідно до копії банківської квитанції від 23 серпня 2022 року № 0.0.2651978389.1 ОСОБА_1 сплатив 15 000,00 грн за рахунком від 23 серпня 2022 року № 1 на користь фізичної особи-підприємця Саінчук А. О . При цьому призначення платежу визначене наступним чином: «оплата зг рахунку № 1 від 23.08.2022 ОСОБА_1 » (Т. 5, а. с. 86). На підтвердження отримання цього платежу Саінчук А. О. також надана копія меморіального ордеру від 23 серпня 2022 року № @PL749754 щодо руху зазначених грошових коштів з відміткою призначення платежу: «оплата зг рахунку № 1 від 23.08.2022 ОСОБА_1 » (т. 5, а. с. 87).
 
41.       Згідно із копією акта наданих послуг від 30 серпня 2022 року № 02 адвокат Саінчук А. О. надала послуги, предбачені Договором про правову допомогу, - «надання правової допомоги в Верховному Суді (складання та направлення відзиву на касаційну скаргу)», а позивач прийняв ці послуги (т. 5, а. с. 89). Цей акт передбачає, що вартість 1 години роботи становить 1 500,00 грн, а час, витрачений адвокатом на надані послуги - 10 годин.
 
(2) Оцінка аргументів учасників справи
 
42.       Оскільки доказування у контексті заявленого клопотання щодо додаткового рішення з приводу відшкодування витрат позивача на правничу допомогу у Верховному Суді у цій справі не стосується захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб, обов'язок вичерпного надання суду належних доказів з приводу зазначеного питання повністю покладається на учасників спору.
 
43.       Верховний Суд відповідно до вимог частини шостої статті 81 ЦПК України не може керуватися припущеннями у питаннях оцінки доказів.
 
44.       Враховуючи статус адвоката та суть діяльності, яку він здійснює відповідно до визначень, закріплених у Законі про адвокатуру, ця особа володіє професійним розумінням суті процесу доказування (стандартів та принципів), зокрема, у цивільному процесі.
 
45.       Відповідно до умов Договору про правову допомогу позивач домовився із адвокатом про необмежене коло юридичних послуг з будь-яких питань, у тому числі підготовки відзивів на касаційні скарги у необмеженому колі справ. Умови цього договору не передбачають надання правової допомоги саме індивідуально у цій справі.
 
46.       Усі надані позивачем докази свідчать про те, що сторони Договору про правову допомогу узгодили у Додатковій угоді № 2 ціну послуги адвоката - складання та направлення відзиву на касаційну скаргу до Верховного Суду. За цю послугу була здійснена позивачем оплата адвокату у сумі 15 000,00 грн. Разом з тим відсутні будь-які дані у всіх наданих позивачем доказах про те, з приводу відзиву на касаційну скаргу у якій конкретно судовій справі (касаційному провадженні) здійснена ця оплата. А оскільки зазначений договір та додаткова угода до нього передбачають, у тому числі, надання правової допомоги у необмеженому колі судових справ, відсутні підстави вважати доведеним здійснення позивачем оплати правничої допомоги у сумі 15 000,00 грн саме у цій справі за складання та направлення до Верховного Суду відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_2 . При цьому на Верховний Суд не покладається завдання перевірки та моніторингу усіх касаційних проваджень, до яких залучений позивач як учасник судового процесу. Отже, Верховний Суд не має підстав для доведеного належними доказами висновку про те, що зазначена оплата правових послуг здійснена щодо відповідного відзиву у справі № 523/11247/19.
 
47.       Згідно із існуючою правовою практикою Верховного Суду, вирішуючи питання відшкодування судових витрат на правову допомогу, суд має враховувати, що відшкодування витрат на правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (дивитись, наприклад, постанови від 02 червня 2022 року у справі № 873/108/20, від 24 січня 2022 року у справі № 911/2737/17).
 
48.       Також Верховний Суд враховує те, що йому не надані належні та однозначні докази суми понесених позивачем реальних витрат на правничу допомогу у суді касаційної інстанції у справі № 523/11247/19 попри його професійне представництво у касаційному суді адвокатом.
 
(3) Розподіл судових витрат
 
49.       Враховуючи вищезазначене, керуючись статтями 137, 141 та 270 ЦПК України Верховний Суд дійшов висновку, що заява представника позивача щодо додаткового рішення про відшкодування відповідачкою йому судових витрат на зазначену правничу допомогу не підлягає задоволенню.
 
50.       Приймаючи до уваги результат розгляду цієї справи, викладений у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року, Верховний Суд дійшов висновку про недоведеність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача відшкодування його реальних витрат у цій конкретній справі на професійну правничу допомогу представника позивачау Верховному Суді у сумі 15 000,00 грн, а тому Верховний Суд відмовляє у прийнятті відповідного додаткового рішення.
 
51.       Частина п'ята статті 270 ЦПК України передбачає, що суд відмовляє у прийнятті додаткового рішення шляхом постановлення ухвали.
 
Керуючись статтями 137, 141, 270, 401, 415 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
1. Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , якого представляє Саінчук Аріадна Олександрівна , про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 відшкодування судових витрат на правничу допомогу з підготовки та направлення до Верховного Суду відзиву на касаційну скаргу  ОСОБА_2 у справі № 523/11247/19 у сумі 15 000,00 грн.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                              /підпис/                                 В. В. Пророк

                                               /підпис/                                 А. І. Грушицький

                                                           /підпис/                                         Є. В. Петров