Номер провадження: 33/813/897/23
Номер справи місцевого суду: 523/1575/23 
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В. Доповідач Артеменко  І. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2023 року                                                                         м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду – Артеменко І.А.,
за участю: секретаря судового засідання – Янковської Ю.Л.,
особи, що притягується до відповідальності, - ОСОБА_1 ,
захисника – Горба С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Горба Сергія Андрійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 27 квітня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
Оскаржуваною постановою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. (а.с.26-28).
Відповідно до постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №089914 від 27.12.2022 водій ОСОБА_1 27.12.2022 о 22.05 год керував транспортним засобом TOYOTA AVENSIS, державний номер НОМЕР_1 , по вул.Самодіяльності,34 у м.Одесі з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, розширені зіниці очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).
Не погоджуючись із вказаною постановою, захисник Горб С.А. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 27.04.2023 та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с.31-37).
В обґрунтування своїх вимог захисник зазначив, що постанова суду незаконна та необґрунтована, винесена на підставі лише протоколу про адміністративне правопорушення, тому підлягає скасуванню з таких підстав:
-наявний в матеріалах справи диск з відеозаписом нагрудних камер поліцейських є недопустимим доказом у справі, оскільки суд, виходячи за свої повноваження, скопіював на диск файл, що був надісланий невстановленою особою з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 та самостійно долучив його до справи. Крім того, запис зроблений з невідомого пристрою, на невідомий носій, отже отриманий з порушенням діючих норм законодавства;
-відеозапис в порушенні вимог Інструкції не є безперервним, корегувався та був змонтований. Зокрема відео з реєстратору №471434 складається з 5 частин, серед яких між 1 та 2 частинами прогалина приблизно в 5 хвилин, а між 2 та 3 частинами відсутній запис на протязі майже 10 хвилин;
-відсутні докази зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ;
-відсутні докази наявності або відсутності підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ; 
-співробітниками поліції взагалі не названо водію ознак наркотичного сп`яніння. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, але він має природньо блідий вигляд та його поведінка цілком відповідала обстановці;
-поліцейськими не було складено акт огляду на стан сп`яніння;
-в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння;
-до протоколу не додано пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші чи пояснення інших осіб, рапорти, акти тощо. В протоколі відсутня відмітка про відмову від дачі пояснень;
-відсутні докази наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та захисник Гроб С.А. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, та захисника в її інтересах, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін, з огляду на таке.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
За положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч.7 ст.294 КУпАП).
Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, повністю доведена та підтверджується доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 089914 від 27.12.2022, який підписаний ОСОБА_1 (а.с.2);
- відеозаписами бодікамер №№ 471434, НОМЕР_2 , з яких встановлено зупинення працівником поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 з причин порушення ПДР, а саме: порушення рядності руху, за що поліцейськими винесена відповідна постанова. Під час спілкування працівником поліції у водія були виявлені ознаки сп`яніння - порушення мови, координації рухів, розширені зіниці очей, тому запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, від чого водій відмовився. Працівники поліції роз`яснили водієві наслідки відмови від проходження огляду у встановленому порядку. На відеозаписах відображено процес складання працівником поліції матеріалів з адмінправопорушення, підписання водієм протоколу про адміністративне правопорушення та отримання його копії (а.с.12).
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Порядок проходження огляду особами, які керують транспортними засобами, на стан наркотичного сп`яніння встановлюється вимогами ст.266 КУпАП та Інструкціїпро порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 09.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкція).
Так, в сенсі положень ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи з нагрудних камер поліцейських за № № 471434, 474888 щодо обставин складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 .
Доводи апелянта щодо копіювання судом на диск файлу, що був надісланий невстановленою особою з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 та самостійного долучення до справи не знайшли свого підтвердження в апеляційній інстанції.
З з матеріалів справи вбачається, що актом від 26.01.2023 зафіксовано відсутність відео з нагрудних портативних регістраторів при реєстрації протоколу в суді, про що було повідомлено УПП в Одеській області листом від 07.03.2023 (а.с.3,44).
Листом Управління ПП в Одеської області ДПП від 13.03.2023 повідомлено суд про наявність відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів поліцейських за протоколом серії ААД № 089914 від 27.12.2022 та додано один DVD-носій (а.с.11,12). При цьому створення інформації на носії 09.03.2023 не спростовує факт її створення саме співробітником УПП в Одеській області ДПП, з огляду на дату супрувідного листа – 13.03.2023 (а.с.11,12).
Дослідивши в судовому засіданні наявні відеозаписи, суд дійшов висновку, що долучені до матеріалів справи відеозаписи відображають події, які відбулися 27.12.2022, а саме: зафіксований момент встановлення особи водія, якого зупинено за порушення рядності руху; пропозиція пройти огляд в медичній установі на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку; однозначна відмова водія від проходження огляду в медичному закладі; весь час складання адміністративного протоколу; підписання ОСОБА_1 протоколу та отримання його копії.
Дійсно на відео між записами з нагрудної камери № 471434 наявні перерви, зокрема між 1 та 2, між 2 та 3 у 5,10 хвилин відповідно, але посилання в апеляційній скарзі на порушення принципу безперервності під час проведення відеозйомки процедури складання адміністративного матеріалу, не впливають на висновки суду з огляду на таке.
Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 (далі- Інструкція №1026), портативний відеореєстратор – пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.
Разом з тим, ані діючим законодавством, ані вищезазначеною Інструкцією не передбачено приєднання до матеріалів адміністративного провадження повного відеозапису з початку виконання службових обов`язків поліцейським. В даному випадку, до матеріалів адміністративного провадження приєднано частину запису, який стосується безпосередньо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Вказаний відеозапис є належним доказом, оскільки на ньому чітко зафіксований факт пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови від проходження такого огляду, вказані обставини у встановленому процесуальним законом порядку не спростовані. 
Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. 
Доводи захисника відносно того, що працівник поліції, погрожуючи ОСОБА_1 кримінальною відповідальністю за ст.263 КК України за «кастет», вимусив останнього погодитись на складання протоколу за ст.130 КУпАП не підтверджені жодним доказом та не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції. 
Встановлені за результатами службового розслідування, проведеного УПП в Одеській області ДПП за скаргою ОСОБА_1 , порушення працівниками УПП в Одеській області ДПП службової дисципліни, а саме: вимог п.5 розділу ІІ та п.2 розділу VII Інструкції №1026, не впливають на встановлення факту відмови водія від проходження у встановленому порядку медичного огляду, який зафіксований відеозаписом.
На переконання апеляційного суду, зазначена обставина не впливає на вирішення питання щодо відсутності чи наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний доказ у справі.
Сумнівів щодо достовірності та допустимості відеозапис не викликає, оскільки на ньому відображено подію, що зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення. Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаного відеозапису апелянтом не надано. Не встановлено таких обставин і під час апеляційного розгляду справи.
Поведінка ОСОБА_1 на відеозаписі вказує, що він повністю усвідомлював вимогу працівника поліції пройти в медзакладі огляд на стан сп`яніння, здійснював активні, свідомі та вольові дії, розумів ситуацію, в якій опинився. 
Відповідно до п.12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
У пунктом 4 Інструкції перелічені ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:
- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);
- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;
- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;
- почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Наявними відеозаписами підтверджено, що під час спілкування з водієм працівник поліції виявив у нього ознаки сп`яніння та запропонував пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Працівником поліції було роз`яснено процедуру проведення огляду та наслідки відмови від проходження такого огляду. Водій ОСОБА_1 , визначившись, однозначно відмовився від слідування до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, що зафіксовано відеозаписами.
Відповідно до ст.266 КУпАП, п.2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
За положеннями Інструкції визначення ознак щодо можливості знаходження водія у стан сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейських, а перевірка наявності чи відсутності у водія такого стану в порядку медичного огляду у відповідному медичному закладі. Тому, у випадку наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу знаходиться у стані сп`яніння, водій, на вимогу поліцейських за положеннями пункту 2.5 ПДР України, зобов`язаний пройти медичний огляд. Отже, законодавством не передбачено право водія відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, а встановлено обов`язок водія пройти такий огляд на вимогу працівника поліції.
Проте, вимоги вказаного пункту ПДР  ОСОБА_1  дотримано не було. Вказані обставини повністю підтверджуються матеріалами справи.
Щодо відсутності акту огляду на стан сп`яніння водія, слід зазначити, що за положеннями Інструкції від 09.11.2015 результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння має обов`язково відбуватись у закладі охорони здоров`я, а не на місці зупинки, оскільки відповідно до положень п.7 розділу 3  Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
Таким чином, будь-якого іншого способу проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, окрім як у закладі охорони здоров`я з обов`язковим проведенням лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу чинним законодавством не передбачено.
Відтак, посилання захисника на порушення працівниками поліції вимог п.10 розділу 2 Інструкції щодо складання акту огляду не приймаються судом до уваги, оскільки вказаний розділ регулює порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, в той час як у даній справі у водія виявлено ознаки наркотичного сп`яніння і складання вказаного акту огляду не передбачено діючими нормативними актами.
Апеляційний суд звертає увагу, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є порушенням вимог п.2.5 Правил дорожнього руху і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, про що водієві було роз`яснено працівником поліції.
Мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських у відповідності до пункту 2.5 ПДР України правового значення не мають. Наслідком такої відмови є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП. 
Посилання захисника на відсутність доказів керування транспортним засобом спростовується наявними відеозаписами, з яких вбачається, що ОСОБА_1 на протязі всього часу складання адмінматеріалів не заперечував, що він їхав. Більш того, після пропозиції пройти огляд в медзакладі, ОСОБА_1 відповів, що йому потрібно відвезти дівчину додому. 
Враховано, що особу водія було перевірено працівниками поліції. Крім того, ОСОБА_1 особисто підписав протокол, будь-яких конкретних зауважень при цьому не зазначив, факт керування транспортним засобом не заперечував. 
З відеозаписів встановлено, що ОСОБА_1 заявив: «Я согласен, что нарушил правила дорожного движения» (відео з БК №471434 - 36:15хв), що спростовує доводи апелянта щодо відсутності пояснень особи, що притягується до відповідальності. Будь-яких сумнівів у тому, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом за обставин, зазначених у протоколі, у суду не виникло.
Відсутність пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на окремому аркуші або в протоколі, та відмітки в протоколі про відмову від пояснень, при встановленні з відеозаписів погодження ОСОБА_1 , що він допустив порушення правил дорожнього руху, не впливають на правильність висновку суду першої інстанції.
Слід врахувати, що за своєю юридичною природою відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є правопорушенням з формальним складом, тобто є закінченим саме з моменту висловлення особою відмови від проходження відповідного огляду.
Доводи апеляційної скарги про те, що до матеріалів справи не долучено направлення особи на проходження обстеження щодо стану сп`яніння, є безпідставними, оскільки водій відмовився від проходження медичного обстеження. Отже, відсутність направлення на огляд за умов встановленого факту відмови від проходження огляду правого значення не має.
Порушення порядку складання протоколу щодо ОСОБА_1 судом не встановлено. 
Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою у відповідності до вимог інструкцій, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», зауважень до нього подано не було.
Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено. 
Судом враховано рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», за яким будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.
З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду першої інстанції – залишенню без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника Горба Сергія Андрійовича залишити без задоволення.
Постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 27 квітня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                          І.А. Артеменко