Ухвала
 
07 серпня 2023 року
м. Київ
 
справа № 947/281/21
провадження № 61-10966ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 31 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною власністю та визнання права власності на 1/2 частку в спільному сумісному майні,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною власністю та визнання права власності на 1/2 частку                 в спільному сумісному майні.
 
В обґрунтування позову зазначала, що під час шлюбу сторін за спільні кошти подружжя придбано квартиру АДРЕСА_1 . Правовстановлюючі документи на вказану квартиру у 2007 році відповідачем оформлені на себе. Вказувала, що квартира є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
 
Враховуючи викладене, просила суд визнати АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя та визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаної квартири.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22 червня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано квартиру АДРЕСА_1 спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Рішення місцевого суду мотивовано тим, що сторони набули право спільної сумісної власності на спірну квартиру у 2007 році після повної сплати пайових внесків за квартиру на підставі довідки ЖБК «Приморський-24» від 21 квітня                  2007 року № 134, яка відсутня в архівних матеріалах БТІ, проте стала підставою для видачі свідоцтва про право власності на квартиру. Належних доказів протилежного відповідачем не надано. 
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 31 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Київського районного суду              м. Одеси від 22 червня 2021 скасовано та ухвалено нове рішення. яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що спірна квартира отримана матір`ю відповідача у 1990 році шляхом обміну житловими площами із                         ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 мати відповідача померла, а сам ОСОБА_2 став власником квартири, виплачуючи пайовий внесок. Оскільки ОСОБА_2 виплатив пайовий внесок за квартиру 13 червня 1991 року, тобто до реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 у 1998 року, апеляційний суд дійшов висновку, що спірну квартиру не можна вважати спільним майном подружжя.
 
18 липня 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 31 травня 2023 року, у якій заявниця, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. У касаційній скарзі зазначає, що 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 становить 424 110,00 грн. 
 
Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
 
Позивач визначає ціну позову на момент звернення до суду із таким позовом, яка є незмінною, крім випадків збільшення позовних вимог та зміни предмета позову, для розрахунку судових витрат, зокрема під час звернення до судів апеляційної та касаційної інстанцій.
 
Предметом позову у цій справі є визнання майна спільною власністю та визнання права власності на 1/2 частку в спільному сумісному майні, вартість якої становить 424 110,00 грн, що є меншим, ніж двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (671 000,00 грн), а тому відповідно до вимог                    ЦПК України постанова Одеського апеляційного суду від 31 травня 2023 року не підлягає касаційному оскарженню.
 
Касаційна скарга не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення, у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню.
 
Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи                               від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
Оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, та судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків, за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, що є меншим, ніж двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню, тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.
 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 31 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною власністю та визнання права власності на 1/2 частку в спільному сумісному майні відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

 
Судді:	О. В. Ступак       І. Ю. Гулейков       С. О. Погрібний