Ухвала
Іменем України 
03 серпня 2023 року
м. Київ
справа  № 716/1798/20
провадження № 51-5773 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 на вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02 вересня 2021 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 02 листопада 2021 року. 
Суть питання та встановлені судом обставини
Вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02 вересня 2021 року ОСОБА_4 засуджено до покарання: за ч. 4 ст. 152 КК України (в редакції, що діяла 
до 17 березня 2021 року) - у виді позбавлення волі на строк 6 років; за ч. 4 ст. 301 КК України (в редакції, що діяла до 17 березня 2021 року) - у виді позбавлення волі 
на строк 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 02 листопада 2021 року вказаний вирок місцевого суду в частині призначеного покарання змінено. Призначено ОСОБА_4 покарання: за ч. 4 ст. 152 КК України із застосуванням 69 КК України - у виді позбавлення волі на строк 6 років; за ч. 4 ст. 301 КК України із застосуванням 69 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років. 
У решті вирок суду першої інстанції залишено без змін.
Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2022 року засудженому ОСОБА_4 повернуто його касаційну скаргу на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України у зв`язку з тим, що ним 
не усунуто недоліки, на які йому вказувалося в ухвалі касаційного суду від 13 грудня 2021 року, в установлений строк. Крім того, засудженому було роз'яснено, 
що відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК, у межах строку на касаційне оскарження.
На адресу Верховного Суду 31 липня 2023 року від засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 надійшла нова касаційна скарга, в якій вони 
не погоджуються із зазначеними вироком суду першої інстанції та ухвалою апеляційного суду, вказують на необхідність їх перегляду у касаційному порядку 
та порушують питання про поновлення строку на касаційне оскарження. 
Мотиви Суду
Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, суд дійшов висновку, 
що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати  
у стані невизначеності.
Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, оскаржувану ухвалу апеляційного суду було проголошено 02 листопада 2021 року, а її копію вручено засудженому того ж дня, тоді як з касаційною скаргою засуджений та його захисник звернулися до суду 25 липня 2023 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження, що ними не заперечується з огляду на їх прохання про поновлення вказаного строку.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними. 
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
В обґрунтування поважності пропуску строку на касаційне оскарження скаржники зазначають, що засудженому ОСОБА_4 копії оскаржених судових рішень 
не вручались. Крім того, внаслідок введеного на території України воєнного стану засуджений був позбавлений можливості скористатися юридичною підтримкою 
та був необізнаний про порядок касаційного оскарження. 
Однак, як видно з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_4 вже звертався 
до Верховного Суду в межах строку касаційного оскарження з касаційною скаргою
з доданими до неї копіями оскаржених судових рішень, а тому посилання на те, що такі копії йому взагалі вручено не було, є безпідставними. 
При цьому касаційну скаргу засудженого ухвалою від 13 грудня 2021 року було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 427 КПК України та надано строк для усунення недоліків - 15 днів з дня отримання копії ухвали. Разом з тим, особі, яка подала касаційну скаргу, роз`яснювалося, які саме недоліки касаційної скарги 
слід усунути, а також те, що в разі невиконання вимог суду, скаргу їй буде повернуто. 
З огляду на те, що засуджений не усунув недоліки касаційної скарги в установлений строк, ухвалою касаційного суду від 16 травня 2022 року на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України його касаційну скаргу було повернуто.
Що стосується доводів про неможливість скористатися юридичною підтримкою, внаслідок введеного воєнного стану на території України, то вони є невмотивованими, оскільки незрозуміло, як саме введення воєнного стану перешкодило засудженому реалізувати своє право на отримання правової допомоги впродовж розумного строку (зокрема, чому засуджений не міг укласти договір про надання такої допомоги 
із захисником або скористатись послугами Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги).
Крім цього, що стосується пропуску встановленого законом тримісячного строку строку на касаційне оскарження захисником ОСОБА_5 , то касаційна скарга 
взагалі не містить обставин, які були чи є об`єктивно непереборними, пов`язані дійсно 
з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили 
або ускладнили можливість своєчасного звернення адвоката до суду.
Зважаючи на наведене, а також враховуючи те, що жодних об`єктивних причин пропуску строку, які б касаційний суд міг визнати поважними, у поданій касаційній скарзі не наведено, підстав для поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень колегія суддів не вбачає.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайшов підстав для його поновлення. 
З огляду на викладене, Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, а тому, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала. 
З цих підстав Суд постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 та його захиснику ОСОБА_5 у задоволенні їх клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02 вересня 2021 року та ухвали Чернівецького апеляційного суду від 02 листопада 2021 року.
Повернути засудженому ОСОБА_4 та його захиснику ОСОБА_5 касаційну скаргу на вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02 вересня 
2021 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 02 листопада 2021 року 
з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:   
 
ОСОБА_1                                                       ОСОБА_6                                              ОСОБА_3