ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" липня 2023 р.           Справа№ 910/11031/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Буравльова  С.І.
суддів:            Шапрана  В.В. 
          Андрієнка  В.В. 
  
секретар 
судового засідання            Рибчич А.В.

за участю 
представників:                  позивача - Сторожук Д.І.
                                           відповідача - не з`явилися 

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Крани України",
подану за результатом розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Крос"
на рішення Господарського суду м. Києва від 27.02.2023 р. (повний текст складено 06.03.2023 р.) та на додаткове рішення Господарського суду м. Києва від 13.03.2023 р. 
у справі № 910/11031/22 (суддя - Бондарчук В.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Крани України"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Крос"
про стягнення 549513,99 грн

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Крани України" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Крос" про стягнення 549513,99 грн, з яких: 81000,00 грн основного боргу, 444960,00 грн пені, 20169,00 грн інфляційних втрат, 3654,99 грн 3% річних у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором № 04/12/2020 від 04.12.2020 р.
Рішенням Господарського суду м. Києва від 27.02.2023 р. у справі № 910/11031/22 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Крани України" задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Крос" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крани України" 81000,00 грн основного боргу, 149040,00 грн пені, 3654,99 грн 3% річних, 20169,00 грн інфляційних втрат; в іншій частині позову відмовлено.
До суду 03.03.2023 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "Крани України" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якому заявник просить суд стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 55000,00 грн.
Додатковим рішення Господарського суду м. Києва від 13.03.2023 р.  у справі № 910/11031/22 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Крос" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крани України" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25408,85 грн.
Не погоджуючись із вказаним рішенням та додатковим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Крос" подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення  та додаткове рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову та заяві про ухвалення додаткового рішення в повному обсязі.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 27.03.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 910/11031/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 р. відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги  або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Крос" на рішення Господарського суду м. Києва від 27.02.2023 р. та на додаткове рішення Господарського суду м. Києва від 13.03.2023 р. до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/11031/22. 
До суду 12.04.2023 р. надійшли матеріали справи № 910/11031/22.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 757/14112/20-ц залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.05.2023 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/11031/55 та призначено до розгляду на 13.06.2023 р.
На електронну адресу суду 08.06.2023 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "Крани України" надійшла заява про участь представника Сторожука Д.І. за обліковим записом advokat.storozhuk@gmail.com у судовому засіданні 13.06.2023 р. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon".
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2023 р. задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Крани України" про участь у судовому засіданні 13.06.2023 р. у справі № 910/11031/22 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2023 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Крос" задоволено частково; рішення Господарського суду м. Києва від 27.02.2023 р. у справі № 910/11031/22 скасувано частково та ухвалено в цій частині нове рішення; позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Крани України" задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Крос" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крани України" 81000,00 грн основного боргу, 6395,67 грн пені, 3654,99 грн 3% річних, 20169,00 грн інфляційних втрат; в іншій частині у задоволенні позову відмовлено.
На електронну адресу суду 14.06.2023 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "Крани України" надійшла заява про ухвалення додаткової постанови, у якій заявник просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Крос"  витрати на професійну правову допомогу у розмірі 60000,00 грн.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2023 р. було прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Крани України" про ухвалення додаткової постанови у справі № 910/11031/22 та призначено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Крани України" на 04.07.2023 р. 
У судовому засіданні 04.07.2023 р. представник позивача надав усні пояснення по суті поданої ним заяви, представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про час і місце розгляду скарги, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.
Доказів поважності відсутності представника відповідача суду не надано.
Також у матеріалах справи відсутні докази про те, що представник відповідача був позбавлений можливості через будь-які перешкоди бути присутнім у судовому засіданні.
При цьому відповідач не наполягав на обов`язковій участі його представника у судовому засіданні, відповідного клопотання від нього не було подано апеляційному суду.
Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду заяви. Подальше відкладення призведе до безпідставного затягування розгляду заяви, а тому додаткова постанова приймається за наявними в справі матеріалами.
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Крани України", перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів встановила наступне.
Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 233 ГПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Згідно з ч. 1 п. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Звертаючись із заявою про ухвалення додаткової постанови про розподіл судових витрат, позивач посилається на те, що ним були понесені витрати на професійну правничу допомогу, які, на його думку, підлягають відшкодуванню.
Так, Товариство з обмеженою відповідальністю "Крани України" просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Крос" на його користь витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 60000,00 грн.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав: 
- договір № 96 про надання правової (правничої) допомоги від 17.10.2022 р., укладений між Сторожуком Д.І. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Крани України»;
- додаткову угоду № 7 від 14.06.2023 р. до договору № 96 про надання правової (правничої) допомоги;
- розрахунок часу і перелік видів правової (правничої) допомоги (обсяг наданих послуг), наданих клієнту згідно додаткової угоди № 7 до договору № 96 про надання правової (правничої) допомоги від 17.10.2022 р.; 
- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, Серія ОД № 003109;
- ордер на надання правничої правової (правничої) допомоги, Серія ВН № 1198491;
Відповідно до п. 3.1 договору про надання правової (правничої) допомоги, клієнт зобов`язався сплатити адвокату вартість послуг адвоката (гонорар), що надаються у порядку та строки, визначені у додаткових угодах (замовленнях), які є невід`ємною частиною договору.
Згідно з п. 2 додаткової угоди № 7 від 14.06.2023 р. до договору № 96 про надання правової (правничої) допомоги від 17.10.2022 р., клієнт зобов`язався сплатити адвокату вартість послуг адвоката (гонорар), що надається у розмірі 60000,00 грн, що є фіксованою платою, яка не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу, у наступному порядку - протягом 15 робочих днів з дня проголошення рішення суду першої інстанції.
Крім того, у розрахунку часу і переліку видів правової (правничої) допомоги (обсяг наданих послуг), наданих клієнту згідно додаткової угоди № 7 до договору № 96 про надання правової (правничої) допомоги від 17.10.2022 р., який фактично є актом наданих послуг, підписаним позивачем та адвокатом, сторони підтвердили обсяг наданих адвокатом послуг у розмірі 60000,00 грн.
За змістом ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. ч. 2, 4, 5 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Витрати сторін, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених 129 ГПК України.
Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.
Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 910/13071/19 від 20.11.2020 р.
Аналіз наведених норм ч. 4 ст. 126 ГПК України, а також ст. 129 цього Кодексу дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість витрат та їх пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21 вказано, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи те, чи були вони фактично понесені, та оцінювати їх необхідність. 
Подібний правовий висновок також викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 р. у справі № 904/4507/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц, постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 р. у справі № 904/4507/18).
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).
При зменшенні витрат на правову допомогу необхідно враховувати: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, та апеляційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 р. у справі № 910/20852/20.
Враховуючи викладене та беручи до уваги час на підготовку матеріалів до судового слухання, складність юридичної кваліфікації правовідносин у справі, судова колегія дійшла висновку про те, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 60000,00 грн є обґрунтованими.
Разом із цим, приймаючи до уваги те, що позовні вимоги задоволено частково, відповідно вимога про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню частково, а саме, пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 12143,76 грн.
Керуючись ст. ст. 126, 129, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ: 

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Крани України" про ухвалення додаткової постанови задовольнити частково.
2. Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Крос" (03110, м. Київ, вул. Преображенська, 23А, офіс 2, код 42742496) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крани України" (67806, Одеська обл., Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Теплична, 1, код 40489427) 12143 (дванадцять тисяч сто сорок три),76 грн витрат на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції. 
3. Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 26.07.2023 р.

Головуючий суддя                                                            С.І. Буравльов 

Судді                                                                                В.В. Шапран

                                                                                В.В. Андрієнко