ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 88-ц/803/23/23 Справа № 2-1537/08 	  	Суддя у 1-й інстанції -  Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.	

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

судді-доповідача – Никифоряка Л.П.,
суддів – Гапонова А.В., Новікової Г.В.,
за участі секретаря судового засідання – Драгомерецької А.О.,

розглянувши відкрито в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляла самостійних вимог щодо предмету спору Обласного комунального підприємства “Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації”, про визнання договору дійсним та визнання права власності, в якій подана заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2023року за нововиявленими обставинами, –

В С Т А Н О В И В:

В позові пред`явленому до суду 10 липня 2008року ОСОБА_1 виклала вимоги до ОСОБА_2 про визнання дійсним Договору купівлі-продажу 9/10 часток заводу будівельних матеріалів, розташованого в АДРЕСА_1 укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 20 червня 2008року – Договір.
В обґрунтування позову заявник зазначала, що в Договорі сторони дійшли згоди з усіх істотних умов договору купівлі-продажу, а саме визначили предмет договору 9/10 часток заводу будівельних матеріалів, розташованого в АДРЕСА_1 , що складалися із адміністративної будівлі А-1, площею 346,2м2, майстерні слюсарні Б-1, площею 102,4м2, вбиральні В-1, цеху з виробництва скотчу Ж-2, площею 430,4м2, підстанції Л-1 та огорожі 1-5; також визначили вартість предмету продажу 300000,00грн і зазначили, що кошти продавець одержав від покупця повністю до підписання договору; та відповідач взяв на себе за договором зобов`язання підготувати технічну документацію і оформити угоду нотаріально до 10 липня 2008року, однак даної умови не виконав ні на час укладення договору ні на час звернення до суду.
З огляду на наведені обставини, позивач вважала, що є всі підстави для визнання за нею права власності на 9/10 часток заводу будівельних матеріалів, розташованого в АДРЕСА_1 – Спірне майно. Зобов`язання про реєстрацію якого, на думку позивача, слід було покласти на Комунальне підприємство «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації».

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 липня 2008року позов задоволено. Згідно висновків суду підтверджені обставини з приводу того, що сторони уклали письмовий договір, в якому було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору купівлі-продажу. Та суд виходив з того, що підтверджені обставини передбачені статтею 220 ЦК України, що давало можливість суду задовольнити позов повністю.

З рішенням суду не погодилася Кам`янська міська рада Дніпропетровської області, представник якої в апеляційній скарзі висловив вимогу про скасування рішення та відмову в позові. Порушення прав та законних інтересів Ради заявник пов`язував з тим, що предметом спору окрім вирішення питання про визнання Договору дійсним було також вирішення питання про визнання за позивачкою права власності на 9/10 часток заводу будівельних матеріалів, розташованого в АДРЕСА_1 власником якого також є Кам`янська міська рада, та який розміщується на земельній ділянці, котра також належить заявнику апеляційної скарги.
Інші доводи апеляційної скарги зводились до того, що суд допустив порушення норм процесуального права так як не дослідив обставин справи і не навів жодних підстав для своїх висновків.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2023року апеляційну скаргу Кам`янської міської ради Дніпропетровської області задоволено. 
Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 липня 2008року скасовано. 
Відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу 9/10 часток заводу будівельних матеріалів, розташованого в АДРЕСА_1 від 20 червня 2008року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 9/10 часток заводу будівельних матеріалів, розташованого в АДРЕСА_1 і зобов`язанні Комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати право власності за ОСОБА_1 на 9/10 часток заводу будівельних матеріалів, розташованого в АДРЕСА_1 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Кам`янської міської ради Дніпропетровської області судові витрати в розмірі 3 011,40грн.

15 серпня 2023року  ОСОБА_1  подала безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду заяву про перегляд постанови Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2023року за нововиявленими обставинами у цивільній справі № 2 -1537/08.
Обґрунтовуючи заяву, заявник посилалася на те, що нововиявленою обставиною є ухвала Дніпровського апеляційного суду від 21 березня 2023року у цивільній справі № 2-1132/08, яка має преюдиціальне значення у даній справі, та якою встановлено, що оскаржуване судове рішення, ухвалене 18 червня 2008року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у цивільній справі про визнання права власності на самовільно переобладнаний об`єкт нерухомості не стосується безпосередньо прав та обов`язків скаржника, права Кам`янської міської ради Дніпропетровської області оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися. У даній справі не висуваються вимоги щодо незаконного користування земельною ділянкою, яка знаходиться в оренді, і суд першої інстанції не приймав рішення про права та інтереси Кам`янської міської ради Дніпропетровської області. За таких обставин апеляційне провадження за апеляційною скаргою Кам`янської міської ради підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України, оскільки у Кам`янської міської ради не виникло право на апеляційне оскарження рішення, так як оскаржуваним рішенням суду не вирішувалося питання про її права й обов`язки.
Зазначає, що про існування ухвали Дніпровського апеляційного суду від 21 березня 2023року про закриття провадження у цивільній справі № 2-1132/08 дізналась 24 липня 2023року з Єдиного державного реєстру судових рішень.
Мотивувальна частина оскаржуваного рішення не містить жодного висновку суду про права, інтереси та (або) обов`язки Кам`янської міської ради, у резолютивній частині оскаржуваного рішення суду не вказано про права, інтереси та (або) обов`язки Кам`янської міської ради.
Вважає, що Кам`янська міська рада, яка не брала участі у справі не є особою, яка наділена правом на апеляційне оскарження рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 липня 2008року у цивільній справі № 2-1537/08, яке набрало законної сили 04 серпня 2008року.
Твердження Кам`янської міської ради про те, що вона є особою, яку суд першої інстанції не залучив до участі у справі № 2-1537/08, ухваливши рішення про її права та інтереси є надуманим, оскільки Кам`янська міська рада не володіє правом на предмет спору, який робить необхідним її залучення до участі у справі № 2-1537/08. Кам`янська міська рада не є заінтересованою особою, оскільки не відповідає критеріям визначення заінтересованої особи в договорі купівлі-продажу 9/10 частин заводу будівельних матеріалів, розташованого по АДРЕСА_1 .
Таким чином, Кам`янська міська рада не має права на апеляційне оскарження судового рішення у справі № 2-1537/08 згідно статті 352 ЦПК України.
З вищенаведених обставин заявник виклала вимогу про скасування постанови Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2023року та закриття апеляційного провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у її задоволенні, виходячи з наступного.

Згідно із частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, нововиявлені обставини – це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вказані правові норми передбачають, що це мають бути обставини, які є істотними, тобто такими, що якби вони були відомі раніше, то суд ухвалив би інше рішення; вони є нововиявленими, а не новими обставинами, тобто, існували на час розгляду судом спору; вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пунктах 3, 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини – це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК 2004року), (стаття 423 ЦПК 2017року). 

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК 2004року, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК 2004року, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК 2004року, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК 2004року є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі «Правєдная проти Росії» від 18 листопада 2004року зазначив, що одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що, якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду. Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало законної сили, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

Отже, істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це, передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду у даній цивільній справі, у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались судом у процесі розгляду справи.

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин.

Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді.

Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.

Такий вказаний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020року у справі № 19/028-10/13.

Ухвалюючи постанову від 30 травня 2023року, апеляційний суд, зокрема, виходив із того, що безпідставними є доводи позивача про те, що особа, яка не брала участі у справі та подала апеляційну скаргу Кам`янська міська рада не володіє жодним правом на спірне майно і не має відношення до спірного майна та оскаржуване рішення не стосується її права та інтересів, оскільки територіальна громада м. Кам`янське (Дніпродзержинська) була власником спірного майна в цілому, як Заводу будівельних матеріалів з усіма будівлями так і земельної ділянки на якій він розташовувався. Та в рамках предмету цього спору, за відсутності Ком`янської міської ради в якості сторони чи третьої особи, суд був позбавлений можливості перевірити об`єм майна, право власності на яке перейшло за рішенням суду до ОСОБА_2 , також щодо належності земельної ділянки, яка знаходилась під спірними будівлями.

Встановлено, що доводи  ОСОБА_1  викладені у заяві про те, що Кам`янська міська рада, яка не брала участі у справі не є особою, яка наділена правом на апеляційне оскарження рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 липня 2008року, були предметом з`ясування під час розгляду справи по суті, про що зазначено у постанові Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2023року.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, inter alia, який, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру». Скасування остаточного судового рішення у даній справі було б невиправданим. (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України»).

Таким чином, наведені заявником підстави не підпадають під дію пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України та не спростовують факти, покладені в основу судового рішення апеляційного суду, й фактично зводяться до незгоди заявника з постановою суду апеляційної інстанції.

Сама по собі незгода  ОСОБА_1  із постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2023року не є підставою для її скасування.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що заява  ОСОБА_1  про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є необґрунтованою, оскільки наведені заявником обставини не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

З огляду на те, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не містить доводів, що свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 423 ЦПК України для її задоволення та скасування судового рішення, що переглядається, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що у задоволенні заяви  ОСОБА_1  необхідно відмовити та залишити постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2023року в силі.

Керуючись ст. 423-429 ЦПК України, суд, –

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви  ОСОБА_1  про перегляд постанови Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2023року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляла самостійних вимог щодо предмету спору Обласного комунального підприємства “Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації”, про визнання договору дійсним та визнання права власності – відмовити.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2023року – залишити в силі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 19 вересня 2023 року.

Судді: