ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 599/939/23	Головуючий у 1-й інстанції Чорна В.Г. 	
Провадження № 33/817/357/23 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
з участю: захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , - адвоката Никитюка Р.І 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , - адвоката Никитюка Р.І. на постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 05 червня 2023 року, — 

в с т а н о в и в:

Постановою Зборівського районного суду Тернопільської області від 05 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено йому стягнення у вигляді сплати штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Як визнав суд, 18 квітня 2023 року о 21 год. 18 хв. в м. Зборів по вул. Б. Хмельницького, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Renault Kengoo», д. н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, обстеження на факт вживання алкоголю проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора Drager Alcotest 6810 № ARАМ-3582, на табло якого висвітлило показник 1.38 % (проміле), чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (далі — ПДР України).

       В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокат Никитюк Р.І. вважає постанову суду першої інстанції необґрунтованою та незаконною.
       В обґрунтування своїх доводів зазначає, що встановлені обставини справ судом першої інстанції не відповідають дійсності, зокрема те, що під час відеофіксації правопорушення, поліцейський неодноразово пояснює ОСОБА_1 , що у разі незгоди з результатом огляду на місці зупинки такий огляд можна пройти в медичному закладі.
       Вказує, що не відповідає дійсності та є надуманим встановлені обставини судом першої інстанції, що з відеозапису із нагрудної камери працівника поліції вбачалось, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права в разі незгоди з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я. Одночасно вважає, що не роз`яснення поліцейським вказаного вище права, позбавило ОСОБА_1 . На здобуття доказів своєї невинуватості та вчинено порушення нормативно — правових актів, якими регламентовано проведення поліцейськими огляду на стан сп`яніння.
       Звертає увагу суду, що після продування газоаналізатора ОСОБА_1 , поліцейський не запитав його підзахисного чи згідний він з результатами огляду, та не роз`яснив йому його права на огляд в закладі охорони здоров`я в разі незгоди з результатами на місці зупинки, а натомість запитав “чи є необхідність проїхати в лікарню для додаткового огляду”, що, на думку апелянта, суперечить нормам ст. 266 КУпАП та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.
       На переконання апелянта, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не міг бути прийнятий в якості доказу у справі, адже такий отриманий внаслідок введення в оману ОСОБА_1 , тобто отриманий з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина та з порушенням встановленого законом порядку.
       Зазначає, що твердження суду про те, що ОСОБА_1 надав поліцейським пояснення, що вживав алкоголь, а в письмових пояснення у протоколі по суті порушення вказав, що обіцяє виправитись, з врахуванням правового висновку, який міститься у постанові ВС КАС від 08 липня 2020 року у справі №177/525/17 сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення (п. 47 Постанови).
       Просить скасувати постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 05 червня 2023 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

       Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Никитюка Р.І., який підтримав подану апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просить скасувати постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 05 червня 2023 року та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.
       Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення. 
       Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
       Так, відповідно до вимог п. 2.9 “а” ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. 
       Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №179907 від 18 квітня 2023 року, 18 квітня 2023 року о 21 год. 18 хв. в м. Зборів по вул. Б.Хмельницького, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Renault Kengoo», д. н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, обстеження на факт вживання алкоголю проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора Drager Alcotest 6810 № ARАМ-3582, на табло якого висвітлило показник 1.38 % (проміле).
       В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. 
       Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.
       Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.
       Зокрема, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківкою з технічного приладу “Драгер 6810”, якими зафіксовано результат проведеного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 - 1, 38 проміле.
       Протокол, акт огляду та роздруківка з газоаналізатора підписані ОСОБА_1 без жодних зауважень та заперечень, що також підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та спростовує твердження апелянта про те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 порядок та процедуру проведення огляду водія на стан сп`яніння, зокрема - можливість проведення такого огляду у закладі охорони здоров`я, є надуманими і таким, що не відповідають дійсності.
       Посилання захисника на недопустимість акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, оскільки такий отриманий внаслідок введення в оману ОСОБА_1 , є голослівними, з огляду на те, що працівником поліції останнього було ознайомлено із складеними матеріалами та він добровільно підписав їх, що підтверджується відеозаписами долученими до матеріалів справи.
       Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
       Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції.
       Так, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною камерою працівника патрульної поліції встановлено, що працівниками поліції було виявлено факт керування гр. ОСОБА_1 транспортним засобом, в якого у темну пору доби був неосвітлений державний номерний знак.
       Також в матеріалах справи міститься копія постанови серії БАД №218000 від 18.04.2023 про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за ст. 121-3 КУпАП.
       В подальшому працівник поліції повідомив водієві наявні у нього ознаки сп`яніння та, у відповідності до п.2.5 ПДР України, запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, на що водій транспортного засобу ОСОБА_1 . Погодився.
       Відеозаписом з нагрудної камери поліцейського засвідчено, що за результатом проведеного огляду з використанням технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» виявлено вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 1, 38 проміле, з чим останній погодився та не бажав проходити такий огляд в медичному закладі.
       З результативно проведеного огляду ОСОБА_1 погодився, що підтверджується матеріалами провадження.
       Доводи апеляційної скарги відносно того, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а саме не роз`яснили останньому порядку та процедуру проведення огляду, спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом обставин події з якого проглядається, що працівник поліції роз`яснює порядок та процедуру проведення огляду водіїв, у тому числі можливість проходження огляду, як на місці зупинки, так і проїхати в найближчий заклад охорони здоров`я, додатково повідомивши останньому, що допустима норма алкоголю в крові 0,20 проміле, та на запитання чи йому все зрозуміло, ОСОБА_1 відповів “так”. (відеофайл: 0000000_00000020230418212604_0011; час: 21:28:10 — 21:28:30; дата: 2023/04/18)
       Таким чином, судом правильно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 “а” Правил дорожнього руху України, оскільки керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       З огляду на вказані вище докази, які належним чином досліджені судом першої інстанції, вважаю, що дії працівників поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , узгоджуються з приписами ст.266 КУпАП та відповідають вимогам Інструкції “Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735.
       Апеляційний судузвертає увагу, що посилання апелянта на правовий висновок, який міститься у постанові ВС КАС від 08 липня 2020 року у справі №177/525/17, не є релевантним обставинам події у даній справі, оскільки окрім самого факту визнання особою вини, в матеріалах справи наявні інші належні докази, які доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
       
       З огляду на те, що вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження судом обставин справи про адміністративні правопорушення, не має підстав вважати, що в ньому допущена суттєва неповнота судового розгляду.
               
       У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 
       Таким чином, виходячи з аналізу доказів досліджених судом першої інстанції та перевірених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним. 
       Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено. 
       Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.
       З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Зборівського районного суду Тернопільської області від 05 червня 2023 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю. 

       Керуючись ст.294 КУпАП, — 

п о с т а н о в и в:
       
       Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Никитюка Р.І. залишити без задоволення, а постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 05 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя