ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" серпня 2023 р.           Справа№ 920/308/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Гончарова С.А.
суддів:            Станіка С.Р. 
          Яковлєва М.Л. 
 
за участю секретаря судового засідання Кузьмінській О.Р.,
за участю представника (-ів) згідно протоколу судового засідання від 01.08.2023
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройселмі-ЛТД"
на ухвалу Господарського суду Сумської області від 11.04.2023 (повний текст ухвали складено 11.04.2023)
про відмову у задоволенні клопотання про зміну порядку виконання судового рішення
у справі № 920/308/20 (суддя Заєць С.В.)
За позовом Сумської міської ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройселмі-ЛТД"
третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумиагропромінвест"
про стягнення 448 541,19 грн безпідставно збережених коштів в наслідок користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

20.02.2023 від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройселмі-ЛТД" надійшла до суду заява №212 від 17.02.2023 про зміну порядку виконання судового рішення у справі № 920/308/20.
Ухвалою Господарського суду Сумської області від 11.04.2023 у задоволенні заяви про зміну порядку виконання судового рішення відмовлено повністю.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Стройселмі-ЛТД" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 11.04.2023  року у справі №920/308/20 та прийняти нове рішення, яким заяву про зміну порядку виконання судового рішення задовольнити повністю.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, працівники якого представляли інтереси Сумської міської ради у суді, та який має статус юридичної особи, є виконавчим органом Сумської міської ради, несе обов`язок по виконанню ухвали Господарського суду Сумської області від 17.01.2023 р. та виданого на їй підставі наказу.
Таким чином, ураховуючи характер спірних відносин, Сумська МТГ, Сумська міська рада, її виконавчі органи, у тому числі Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, є частиною однієї системи місцевого самоврядування, а не окремими процесуальними учасниками та/або учасниками майнових відносин. Задоволення заяви про зміну порядку виконання ухвали Господарського суду Сумської області від 17.01.2023 по справі № 920/308/20, та виданого на її підставі наказу від 08.02.2023, не призведе до зміни резолютивної частини судового рішення та не буде вважатися заміною сторони у справі, оскільки спір у цій справі стосувався виключно мінових інтересів територіальної громади, інтереси якої представляють Сумська міська гада та її виконавчі органи.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2023 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Михальська Ю.Б., Мальченко А.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.05.2023 року відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройселмі-ЛТД"  на ухвалу Господарського суду Сумської області від 11.04.2023, витребувано з Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/308/20.
09.05.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №920/308/20.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройселмі-ЛТД" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 11.04.2023, розгляд справи призначено на 07.06.2023.
30.05.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройселмі-ЛТД" надійшли пояснення відповідно до яких, апелянт додатково обґрунтовує доводи викладені в апеляційній скарзі та долучає нові докази по справі. 
Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).
Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.
Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. 3 статті 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Скаржник не надав суду апеляційної інстанції докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
До того ж, апелянтом разом з поданням апеляційної скарги долучено копію заяви головного державного виконавця від 18.04.2023 №1-17/715589364/4 про встановлення способу і порядку виконання рішення.
Виходячи з принципу змагальності сторін, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції саме в суді першої інстанції, однак під час розгляду справи місцевим господарським судом 
Господарський процесуальний кодекс України допускає випадки подачі на стадії апеляційного розгляду нових доказів для підтвердження обставин, на які посилається сторона. Однак неприйнятною є ситуація, коли суд першої інстанції відмовив у позові, а заявник апеляційної скарги просить долучити до апеляційної скарги матеріали дослідження (висновок), який виготовлено на його замовлення після вирішення справи судом першої інстанції.
У постанові Верховного Суду від 11.09.2019 по справі № 922/393/18 викладена правова позиція щодо подання доказів до суду апеляційної інстанції. Так, у тій справі касаційний суд підтвердив дотримання процесуальних процедур судом попередньої інстанції, який відхилив клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткового доказу через те, що цей доказ датований вже після прийняття рішення судом першої інстанції.
Верховний Суд вказав, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25.04.2018 у справі № 911/3250/16, від 06.02.2019 у справі № 916/3130/17, від 26.02.2019 у справі № 913/632/17 та від 06.03.2019 у справі № 916/4692/15, від 16.12.2020 у справі №908/1908/19.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не приймає долучені до апеляційної скарги та пояснень докази та розглядає справу за наявними в матеріалах справи доказами. 
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2023, у зв`язку з перебуванням судді Михальської Ю.Б. у відпутсці, сформовано для розгляду справи №920/308/20 колегію суддів у складі головуючого судді: Агрикової О.В., суддів: Чорногуз М.Г., Мальченко А.О.
05.06.2023 від Сумської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач заперечує проти доводів апеляційної скарги та просить суд залишити ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Водночас, відповідач у відзиві зазначає, що ним отримано ухвалу про відкриття апеляційного провадження від 15.05.2023 у справі 920/308/20 (якою встановлено строк подання відзиву у п`ять днів) 16.05.2023, а його департаментом 22.05.2023.
Зважаючи на отримання 16.05.2023 відповідачем вказаної ухвали, останнім днем для подання відзиву на апеляційну скаргу було 22.05.2023 (21.05.2023 вихідний день). Клопотання про поновлення строку на подання відзиву відповідача вважає безпідставним, оскільки не містить поважних причин пропуску встановленого судом строку та не підтверджується належними доказами.
Відповідно до ч. 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Проте, матеріали справи не містять заяви відповідача про продовження процесуального строку на подання відзиву на апеляційну скаргу, поданої до закінчення цього строку.
Приписами ч. 2 ст. 207 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити без розгляду відзив Сумської міської ради.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2023 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройселмі-ЛТД" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 11.04.2023 у справі №920/308/20 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі, розгляд справи призначено на 05.07.2023 року.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2023 заяву суддів Агрикової О.В., Мальченко А.О., Чорногуза М.Г. про самовідвід у справі № 920/308/20 задоволено. Матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройселмі-ЛТД" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 11.04.2023 у справі № 920/308/20 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень статті 32 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Станік С.Р., Яковлєв М.Л
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2023 прийнято справу №920/308/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройселмі-ЛТД" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 11.04.2023 до провадження колегії суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді: Станік С.Р., Яковлєв М.Л. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройселмі-ЛТД" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 11.04.2023 у судовому засіданні 01.08.2023.
31.07.2023 (згідно дати звернення до засобів електронного зв`язку) від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройселмі-ЛТД" адвоката Садикова Василя Васильовича до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про проведення засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2023 1. клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройселмі-ЛТД" адвоката Садикова Василя Васильовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройселмі-ЛТД" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 11.04.2023 у справі № 920/308/20 призначити в режимі відеоконференції на 01.08.2023.
В судове засідання 01.08.2023 сторіни не з`явились, своїх представників не направили, про час, дату та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дослідивши надані до матеріалів справи докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду встановила наступне.
У 2020 році Сумська міська рада звернулася до Господарського суду Сумської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройселмі-ЛТД" про стягнення 448  541,19 грн безпідставно збережених коштів в наслідок користування земельною ділянкою.
Рішенням Господарського суду Сумської області від 14.09.2020 відмовлено у задоволенні позовних вимог Сумської міської ради до ТОВ Стройселмі-ЛТД в повному обсязі.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 скасовано рішення Господарського суду Сумської області від 14.09.2020 у цій справі та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги Сумської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройселмі-ЛТД" задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ТОВ "Стройселмі-ЛТД" на користь Сумської міської ради 448 541,19 грн безпідставно збережених коштів, а також 6  728,13 грн судового збору за подання позовної заяви та 10  092,20 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
Постановою Верховного Суду від 19.04.2021 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройселмі-ЛТД" задоволено частково, постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 у справі № 920/308/20 скасовано, справу передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 апеляційну скаргу Сумської міської ради на рішення Господарського суду Сумської області від 14.09.2020 у справі № 920/308/20 залишено без задоволення, рішення Господарського суду Сумської області від 14.09.2020 у справі № 920/308/20 залишено без змін.
Ухвалою суду від 17.01.2023 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройселмі-ЛТД" про поворот виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 у справі № 920/308/20. Здійснено поворот виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 у справі № 920/308/20 шляхом стягнення з Сумської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройселмі-ЛТД" безпідставно сплачені грошові кошти в сумі 54 198,76 грн.
20.02.2023 від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройселмі-ЛТД» надійшла до суду заява №212 від 17.02.2023 про зміну порядку виконання судового рішення у справі № 920/308/20. 
Відповідно до поданої заяви відповідач просить суд змінити порядок виконання ухвали Господарського суду Сумської області від 17.01.2023 по справі № 920/308/20, виданого на її підставі наказу Господарського суду Сумської області від 08.02.2023 по справі № 920/308/20, в частині «стягнення з Сумської міської ради (м-н Незалежності, 2, м. Суми, 40030, ідентифікаційний код юридичної особи: 23823253) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройселмі-ЛТД» (вул. Скрябіна, 5, м. Суми, 40024, ідентифікаційний код юридичної особи 22976248) безпідставно сплачених грошових коштів в сумі 54 198,76 грн, що включає 6 728,13 грн судового збору за подання позовної заяви; 10 092,20 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги; 37 378,43 грн плати за використання земельної ділянки без договору», шляхом стягнення з виконавчого органу Сумської міської ради - Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (40009, м. Суми, вул. Садова, 33, код ЄДРПОУ 40456009) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройселмі-ЛТД» (вул. Скрябіна, 5, м. Суми, ідентифікаційний код юридичної особи: 22976248) безпідставно сплачених грошових коштів в сумі 54 198,76 грн, що включає: 6 728,13 грн судового збору за подання позовної заяви; 10 092,20 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги; 37 378,43 грн плати за використання земельної ділянки без договору.
Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройселмі-ЛТД", колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
За приписами ст. 124, ч.3 ст.129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України, а обов`язковість рішень суду визнається однією з основних засад судочинства.
Обов`язковість судових рішень гарантується, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод: право на судовий захист було б примарним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося недіючим на шкоду одній зі сторін. Якщо органи влади відмовляються виконувати чи затримують виконання судових рішень, гарантії статті 6, якими користується особа на час судової стадії розгляду, втрачають зміст.
Судові рішення, що набрали законної сили, а також ті, що підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягають виконанню на всій території України.
Згідно зі статтею 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Суд може змінити спосіб або порядок виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.
Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленому раніше порядку і способом. При цьому змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.
Саме поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій при виконанні судового рішення. Під зміною способу виконання рішення суду розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.
Отже, передумовою для прийняття судом рішення про зміну способу або порядку виконання судового рішення, є наявність обставин, які унеможливлюють або ускладнюють виконання рішення у спосіб чи порядок, які первинно визначені в рішенні суду.
Разом із тим зміна способу чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення повинна узгоджуватися з тими обґрунтуваннями судового рішення, на які ґрунтуються висновки суду, що містяться в резолютивній частині судового рішення. Здійснюючи зміну способу і порядку виконання судового рішення, суд не може змінювати зміст резолютивної частини рішення або змінити обраний судом спосіб захисту порушеного права. Висновки судового рішення щодо способу і порядку його виконання чітко визначені та не можуть бути змінені іншим судовим рішенням без відповідного обгрунтування виняткової необхідності застосування такої зміни рішення.
Як на підставу своєї заяви відповідач (заявник) - Товариство з обмеженою відповідальністю «Стройселмі-ЛТД» зазначив, що 13.02.2023 він звернулось із заявою про виконання рішення суду до Управління Державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області. Листом від 15.02.2023 р. № 02 19 06/184 Управління Державної казначейської служби України у м. Сумах повідомило про неможливість виконання наказу суду у зв`язку з відсутністю у Сумської міської ради відкритих рахунків та повернуло пакет документів без виконання, у зв`язку із цим просить суд постановити ухвалу, якою змінити боржника - Сумську міську раду, на іншу юридичну особу Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради.
Відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 Положення про Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (у редакції рішення Сумської міської ради від 03.11.2022 № 3174-МР (режим доступу https://cutt.ly/oL8nxlS, далі - Положення) Департамент є виконавчим органом Сумської міської ради, їй підзвітний та підконтрольний, підпорядкований виконавчому комітету Сумської міської ради та Сумському міському голові, оперативно підпорядкований заступнику міського голови згідно з розподілом обов`язків; є юридичною особою, має власну печатку із зображенням Малого Державного Герба України і надписом свого найменування та штампи із надписом свого найменування, рахунки в банках та Державній казначейській службі.
Отже, Сумська міська рада та Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради є різними юридичними особами і мають різні повноваження та функції.
Пунктом 3.2.97 Положення визначено, що Департамент, відповідно до покладених на нього завдань, несе зобов`язання по сплаті коштів, стягнутих за судовими рішеннями з Сумської міської ради, по оплаті судового збору, виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів та інших зобов`язань, які виникають в діяльності Департаменту.
Разом з тим такий розподіл повноважень стосується виключно внутрішньої міжвідомчої взаємодії між виконавчими органами Сумської міської ради та не є підставою для фактичної заміни боржника за виконавчим документом, виданим судом про стягнення саме з Сумської міської ради судових витрат.
Крім того слід зазначити, що у справі № 920/308/20 Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради участі не приймав, тому підстав стягнення судового збору та плати за використання земельної ділянки без договору саме з Департаменту немає.
Таким чином, зміна способу виконання ухвали про поворот виконання постанови Північного апеляційного господарського суду шляхом стягнення з судового збору та плати за використання земельної ділянки без договору з міського бюджету міста Суми (Сумської міської ради) на Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради змінить судове рішення (ухвалу) по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішить питання, що не були предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.
Аналогічні правові висновки щодо неможливості заміни однієї юридичної особи на іншу, викладено у постановах Верховного Суду від 10.07.2018 у справі № 755/10524/17 та від 11.02.2020 у справі № 826/8279/16.523; а також у постанові Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2022 у справі № 920/1236/19.
Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції правомірно та обґрунтовано відмовляє у задоволенні заяви №212 від 17.02.2023 Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройселмі ЛТД» про зміну порядку виконання судового рішення у справі № 920/308/20.
Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.
Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройселмі-ЛТД" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.04.2023 у справі № 920/308/20 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.
Керуючись ст. 2, 4, 269, 270, 271, п. 6 ч. 1 ст. 275, п. 4 ч. 1 ст. 277, ст. 280, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройселмі-ЛТД" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 11.04.2023 у справі № 920/308/20 - залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Сумської області від 11.04.2023 у справі №920/308/20 - залишити без змін.
3. Судові витрати, за перегляд ухвали у суді апеляційної інстанції, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Стройселмі-ЛТД".
4. Матеріали справи № 920/308/20 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст сладено 28.08.2023 враховуючи перебування судді Яковлєва М.Л. у відпустці з 07.08.2023 по 25.08.2023

Головуючий суддя                                                            С.А. Гончаров 

Судді                                                                                С.Р. Станік

                                                                                М.Л. Яковлєв