УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

12 вересня 2023 року 
м. Київ
справа № 240/28495/21
провадження № К/990/26244/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А., 
суддів: Бучик А.Ю., Чиркіна С.М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.02.2023 у справі №240/28495/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
у с т а н о в и в:
У 2021 році ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у якому просила:
-  визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати їй з 07.04.2021 пенсії по інвалідності, інвалідність пов`язана з аварією на ЧАЕС, у розмірі, визначеному частиною третьою статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 08.11.2022, позов задоволено частково, внаслідок чого:
-  визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачці з 18.03.2021 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
-  зобов`язано відповідача здійснити позивачці з 18.03.2021 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленим законом про Державний бюджет України на відповідний рік;
-  у задоволені решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.02.2023, апеляційну скаргу відповідача задоволено частково, внаслідок чого:
-  рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08.11.2022 змінено у мотивувальній частині щодо зобов`язання відповідача здійснити позивачці з 18.03.2021 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленим законом про Державний бюджет України на відповідний рік, з мотивів викладеним у даній постанові;
-  змінено абзац третій резолютивної частини рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08.11.2022, виклавши наступним чином:
-  "зобов`язати відповідача здійснити з 18.03.2021 нарахування та виплату підвищення до пенсії позивачці як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, установленого на 01 січня відповідного календарного року.»;
-  у решті рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08.11.2022 залишено без змін.
Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, позивачка оскаржила її у касаційному порядку.
Ухвалою Верховного Суду від 03.08.2023 касаційну скаргу залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, шляхом подання заяви, в якій навести інші підстави та надати відповідні докази для поновлення строку на касаційне оскарження.
Указану ухвалу скаржницею отримано 10.08.2023 (ідентифікатор поштового відправлення 0102938327120) і станом на дату постановлення цієї ухвали жодних клопотань та заяв задля усунення недоліків касаційної скарги викладених в ухвалі Верховного Суду від 03.08.2023 не надходило. Зокрема, не подано заяви про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів для визнання причин пропуску такого строку поважними.
Згідно до пункту 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
З огляду на те, що скаржницею не усунуті недоліки касаційної скарги викладені в ухвалі Верховного Суду від 03.08.2023, Суд визнає неповажними причини пропуску строку на касаційне оскарження та відмовляє у відкритті касаційного провадження.
Керуючись пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України, Суд
у х в а л и в:
1.  Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.02.2023 у справі №240/28495/21.
2.  Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржниці.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач                                                                                          А.А. Єзеров
Суддя                                                                                                              А.Ю. Бучик
Суддя                                                                                                              С.М. Чиркін