Справа № 127/12714/23 
Провадження № 33/801/649/2023
Категорія: 327 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бернада Є. В.
Доповідач: Медвецький С. К.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року                                                                                           м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Медвецький С. К., розглянув апеляційну скаргу адвоката Тиховського М. О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 червня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 КУпАП,
встановив:
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1700 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн.
ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що 01 квітня 2023 року о 22:50 год у м. Вінниці по вул. Максимовича 33, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння не в змозі був виконувати свої батьківські обов`язки, внаслідок чого його малолітня донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала без нагляду. 
У червні 2023 року адвокат Тиховський М. О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу,  в якій,  посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що:
судом першої інстанції неповно та необ`єктивна досліджено докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення; 
матеріали справи не містять належних доказів вини ОСОБА_1 , а саме факту залишення дитини без нагляду.
Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.
Положеннями частини 7 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Адміністративна відповідальність за частиною першою статті 184 КУпАП настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частини першої статті 184 КУпАП полягає у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей; незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто, відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 150 Сімейного Кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Відповідно до частини четвертої статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей являє собою бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.
Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей.
Установлено, що 01 квітня 2023 року біля 22:30 год по вул. Максимовича, 33 в м. Вінниці ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння та не в змозі був виконувати свої батьківські обов`язки, внаслідок чого його донька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала без нагляду.
З протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ознайомився, його копію отримав. 
З повідомлення Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області від 01 квітня 2023 року слідує, що ОСОБА_1 звернувся до поліції у зв`язку з тим, що 01 квітня 2023 року о 22:57 год у ресторані «Тареля» за адресою: м. Вінниця, вул. Максимович 33, мати дитини ОСОБА_3 перебувала у наркотичному сп`янінні. 
Згідно повідомлення Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області від 02 квітня 2023 року, яке надійшло від ОСОБА_4 , невідомі йому особи перебувають у ресторані «Тареля» у нетверезому стані, лаються та вчиняють конфліктні ситуації. 
Зі змісту письмових пояснень ОСОБА_1 слідує, що 01 квітня він зі своєю сім`єю та друзями святкували день народження, у ресторані « Тареля », що знаходиться у м. Вінниці по вулиці Максимович 33 . До 22:00 год з дитиною була няня, яку він запросив для догляду за дитиною. Близько 22:30 год між ним та ОСОБА_3 виник конфлікт у результаті чого було викликано охорону та працівників поліції. В цей час з дитиною перебувала працівниця ресторану. З метою припинення конфлікту він залишив указаний заклад. Пізніше йому стало відомо, що його донька була у товариша. 
Поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , підтверджуються обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Указані докази є належними та допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки сумнівів у їх достовірності чи порушень під час їх підготовки та збирання у ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 залишив заклад до приїзду працівників поліції та не переконався у тому, що його дочка буде забезпечена належним доглядом.
Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 були вжиті заходи спрямовані на попередження залишення його малолітньої дочки у конфліктній ситуації, а також спрямовані на надання їй належного догляду, а не залишення у закладі.
Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП є безпідставними з огляду на те, що сукупність доказів досліджених та перевірених апеляційним судом на предмет належності, достатності та допустимості свідчать про зворотне.
Інші обставини на які посилається заявник, зводяться до незгоди з ухваленим судовим рішенням, в ході апеляційного перегляду справи не знайшли та висновків суду першої інстанції не спростовують.
Наявні в матеріалах справи докази повністю підтверджують правильність висновку суду першої інстанції про доведеність вини у вчинені ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за частиною першою статті 184 кваліфіковані правильно.
Ураховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість застосування до нього адміністративного стягнення, передбаченого санкцією частини першої статті 184 КУпАП.
Отже, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП, 

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу адвоката Тиховського М. О. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 червня 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду                                      Сергій МЕДВЕЦЬКИЙ