ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року	Львів	Справа № 460/51165/22 пров. № А/857/7070/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді:                                               Матковської З.М.,
суддів:                                                             Кузьмича С.М., Улицького В.З.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року у справі №460/51165/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій (головуючий суддя першої інстанції – Дуляницька С.М., місце ухвалення – м. Рівне, дата складання повного тексту – 06.04.2023),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Рівненській області із заявою (рапортом) про призначення одноразової грошової допомоги (ОГД) у зв`язку з встановленням ступеня втрати професійної працездатності, та надав усі необхідні документи. За результатами розгляду заяви та доданих до неї документів, відповідач листом від 27.10.2022 повернув документи у зв`язку з їх поданням не в повному обсязі та таких, що потребують уточнення, а саме через не подання постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання поліцейського. Вказує, що після отримання листа відповідача про повернення документів на доопрацювання, звернувся до Держаної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Рівненській області», на що отримав відповідь, що позивачу проведено медичний огляд у М(ВЛ)К, за результатами якого прийнята Постанова відповідно до п. 1, 2, 3, 4, 9, пп. 2 розділу VІІІ, яка знайшла своє відображення у свідоцтві про хворобу №192, відповідно до якої позивач визнаний непридатним до служби в поліції та встановлений причинний зв`язок травми з виконанням службових обов`язків та захворювань з проходженням служби в поліції. Вважає, що відповідач безпідставно повернув позивачу документи.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Рівненській області щодо повернення без розгляду документів на доопрацювання про призначення одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності ОСОБА_1 , яка передбачена Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4. Зобов`язагл Головне управління Національної поліції в Рівненській області повторно розглянути заяву (рапорт) від 29.09.2022 та додані документи про призначення одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності ОСОБА_1 та прийняти рішення відповідно до ст.ст. 97-101 Закону України «Про Національну поліцію» та в порядку, який визначений Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, не у повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зокрема апелянт вказує на те, що для виплати допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності поліцейський, відповідно до п. 5 розділу ІІІ Порядку № 4, серед іншого, подає копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання. Позивачем до рапорту такої постанови на надано. Зважаючи, що позивач повернуті документи не доопрацював, вважає, що протиправність в діях відповідача відсутня. З урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ та в Національній поліції України до 29.09.2022. Остання посада та місце служби: старший інспектор чергової частини відділення поліції № 2 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області. 
Згідно акта №4 про нещасний випадок від 16.11.2005, ОСОБА_1 25.10.2022 отримав закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку. Нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків, пов`язаних із безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, боротьби зі злочинністю. 
Згідно акта №3 про нещасний випадок від 04.06.2015, ОСОБА_1 26.05.2015 отримав травму внаслідок розриву ахілового сухожилка, нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків. 
14.09.2022 медична військово-лікарська комісія Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Рівненській області» здійснила медичний огляд позивача, за результатами якого прийнято Свідоцтво про хворобу № 192, відповідно до якого позивач визнаний непридатним до служби в поліції, встановлено причинний зв`язок травми з виконанням службових обов`язків та захворювань з проходженням служби в поліції. 
Згідно до Довідкою про результати визначення в застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності від 29.09.2022 № 124/05-31/22 (серія АГ № 0025618) позивачу визначено двадцять п`ять відсотків втрати професійної працездатності з 14.09.2022; причина втрати професійної працездатності – травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків. 
Наказом ГУНП в Рівненській області від 30.09.2022 № 187 о/с, відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 2 (через хворобу). 
29.09.2022 позивач подав до відповідача заяву (рапорт) про виплату ОГД в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності, згідно якого позивач просить виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку з тим, що отримав травму, пов`язану з виконанням службових обов`язків. При цьому, кадровий підрозділ у вказаному рапорті зазначив як підставу для виплати ОГД – пп. 5 п. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію». До заяви (рапорта) позивач надав: довідку МСЕК серії АГ №0025618 від 29.09.2022; копію свідоцтва про хворобу № 192 від 14.09.2022; копію паспорта; копію картки фізичної особи-платника податків; акт № 14 про нещасний випадок від 16.11.2005 з висновками; акт №3 про нещасний випадок від 04.06.2015 з висновками. 
На вказаний рапорт відповідач листом від 27.10.2022 № 4833/116/02/29-2022 повідомив позивача, що для підтвердження права на отримання одноразової грошової допомоги в зв`язку з частковою втратою працездатності позивачем до заяви (рапорту) не надано копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання поліцейського. А тому вказаним листом повернуто документи на доопрацювання в зв`язку з тим, що документи подано не у повному обсязі. 
08.11.2022 позивач звернувся до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Рівненській області» з запитом про отримання публічної інформації, згідно якого просив повідомити, у зв`язку з чим не була прийнята медичною військово-лікарською комісією постанова про встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва) захворювання за результатами медичного огляду позивача. 
На вказаний запит позивач отримав відповідь від 14.11.2022 № 33/38-1508, яким позивача повідомлено, що відповідно до вимог наказу МВС України від 03.04.2017 № 285 «Про затвердження Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС», п. 1, 2, розділу ІІІ, п. 1.2.3 розділу VІ, позивачу проведено медичний огляд у М(ВЛ)К, за результатами якого прийнята Постанова відповідно до п. 1, 2, 3, 4, 9, пп. 2 розділу VІІІ, яка знайшла своє відображення у свідоцтві про хворобу від 29.09.2022 № 192, відповідно до якої позивач визнаний непридатним до служби в поліції та встановлений причинний зв`язок травми з виконанням службових обов`язків та захворювань з проходженням служби в поліції. 
Позивач вважає, що відповідач безпідставно повернув документи на доопрацювання, а тому звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваної бездіяльності.
Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За правилами частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 (далі іменується – Закон України №580-VIII), одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:
1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;
2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;
3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;
4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;
5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;
6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.
Відповідно до частини другої статті 97 Закону України №580-VIII, порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України 11.01.2016 № 4 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України 21.09.2017 № 788), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 р. за № 163/28293 (далі – Порядок № 4).
Відповідно до пп. 5 п. 4 Порядку № 4, випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського: 5) пов`язаного з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 6 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності, крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту.  
Зважаючи, що довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати працездатності серії АГ №0025618, встановлено, що ступінь втрати працездатності позивача складає 25%, травма пов`язана з виконанням службових обов`язків, при цьому інвалідність позивачу не визначено, суд погоджується з доводами відповідача, що в даному випадку слід застосовувати пункт 6 ч. 1 ст. 97 «Про Національну поліцію» як підставу для визначення та виплати позивачу ОГД. 
Відповідно до пп. 3 п. 1 розділу ІІ Порядку №4, днем виникнення права на отримання ОГД є: у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата видачі довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках. В даному випадку така довідка датована 29.09.2022. 
Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Порядку № 4, посадові особи органів поліції, закладів освіти у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання ОГД відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги.
Відповідно до пунктів 5, 6, 7 розділу ІІІ Порядку № 4, 5, для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках); 3) довідку органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати); 4) копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 5) копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 6) копії акта (актів) розслідування нещасного випадку, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, за формами, визначеними МВС, зокрема про те, що цей випадок не пов`язаний з учиненням поліцейським кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; 7) копію посвідчення інваліда війни (за наявності); 8) копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; 9) копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).
Засвідчення копій документів, зазначених у підпунктах 4-6, здійснює керівник установи, організації, підрозділу, що видала(в) документ. Копії документів, зазначених у підпунктах 7-9, засвідчує своїм підписом фізична особа, що подає документи, та перевіряє особа, що їх приймає.
Графа «Відмітка кадрового підрозділу» на заяві (рапорті) заповнюється підрозділом кадрового забезпечення органу поліції, закладу освіти засвідчується підписом керівника цього підрозділу та скріплюється відповідною печаткою.
При прийманні матеріалів особа, що приймає документи зобов`язана перевірити оформлення заяви та поданих до неї документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та іншим документам, що засвідчують особу.
Підрозділи, служби, інші фахівці, зазначені у пункті 1 розділу ІІІ, що беруть участь у формуванні пакета документів для призначення та виплати ОГД, у разі необхідності, для перевірки даних або достовірності інформації, наданих особою, мають право, в установленому порядку звертатися за місцем отримання відповідних документів.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України 03.04.2017 №285 затверджено Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС (далі – Положення № 285).
Відповідно до розділу VІІІ Положення № 285, за результатами лікарської та військово-лікарської експертизи ВЛК приймають постанови, які включають діагноз, встановлений особі за результатами проведеного обстеження, рішення щодо ступеня придатності чи про непридатність до служби та висновок про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва).
Постанови ВЛК приймаються на час фактичного огляду особи.
Постанови приймаються відповідно до мети проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, зазначеної у направленні на медичний огляд.
Забороняється приймати постанови про придатність кандидатів до служби в поліції без зазначення виду службової діяльності або посади, на яку вони призначаються.
Формулювання постанов ВЛК за ступенем придатності осіб, зокрема, щодо поліцейських приймаються такі постанови: «Придатний до служби в поліції»; «Придатний до служби в поліції, непридатний до служби на посаді»; «Непридатний до служби в поліції».
Відповідно до п. 1 розділу ІХ Положення №285, постанови ВЛК, прийняті за результатами лікарської (військово-лікарської) експертизи, записуються: 1) щодо кандидатів на службу в поліцію - до Акта медичного огляду, Книги (журналу) обліку документації ВЛК, Довідки; 2) щодо кандидатів до вступу до навчальних закладів - цивільних осіб - до Картки медичного обстеження вступника до навчального закладу, Довідки та Книги (журналу) обліку документації ВЛК, щодо кандидатів, що є поліцейськими та військовослужбовцями, крім того, - до медичної карти амбулаторного хворого; 3) щодо поліцейських, військовослужбовців за результатами медичного огляду - до Акта медичного огляду, Довідки або Свідоцтва про хворобу, медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, Книги (журналу) обліку документації ВЛК, в інших випадках - до Книги протоколів засідань ВЛК (додаток 16) та Постанови (додаток 17).
В даному випадку, позивачу за результатами медичного огляду видано свідоцтво про хворобу №192 від 14.09.2022, в якому в пункті 11 вказано: 
11. Діагноз і постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (поранення, травми, контузії, каліцтва) Наслідки перенесеної закритої черепно-мозкової травми (2005), струсу головного мозку у вигляді після травматичної енцефолопатії ІІ стадії з розсіяною неврологічною симптоматикою, розладами гемоліквородинаміки, вираженою вегетосудинною дисфункцією з частими ангідистонічними пароксизмами. Післятравматичний (2015) осеоартроз лівого гомілковоступневого суглобу з незначним порушенням функції лівої нижньої кінцівки. Травма, Так, пов`язана з виконанням службових обов`язків. Дифузний зоб І ступеня. Еутиреоз. Захворювання, Так, пов`язане з проходженням служби в поліції. 
12. Постанова військово-лікарської комісії щодо ступеня придатності до військової служби: Непридатний до служби в поліції. 
Відповідно до пп. 3 п. 1 розділу ІХ Положення № 285, постанови ВЛК, прийняті за результатами лікарської (військово-лікарської) експертизи, записуються щодо поліцейських, військовослужбовців за результатами медичного огляду - до Акта медичного огляду, Довідки або Свідоцтва про хворобу, медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, Книги (журналу) обліку документації ВЛК, в інших випадках - до Книги протоколів засідань ВЛК (додаток 16) та Постанови (додаток 17); і в даному випадку постанова ВЛК, прийнята за результатами лікарської (військово-лікарської) експертизи щодо позивача, записана в свідоцтві про хворобу № 192 від 14.09.2022 (пункти 11 та 12 Свідоцтва), та позивачем вказане Свідоцтво подавалося до зави (рапорта) про виплату ОГД, суд вважає безпідставним твердження відповідача про не подання позивачем копії постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, та повернення на цій підставі поданої заяви (рапорта) на доопрацювання. 
В даному випадку вимога щодо подання постанови відповідної ВЛК, яка була б викладена окремим документом, безпідставна, оскільки як вже зазначалося, така постанова ВЛК записана в пунктах 11, 12 свідоцтва про хворобу № 192, яке до заяви позивач додавав.
Крім того, підрозділи, служби, інші фахівці, зазначені у пункті 1 розділу ІІІ Порядку №4, що беруть участь у формуванні пакета документів для призначення та виплати ОГД, у разі необхідності, для перевірки даних або достовірності інформації, наданих особою, мають право, в установленому порядку звертатися за місцем отримання відповідних документів. А відтак, відповідач у випадку необхідності для перевірки чи уточнення відомостей щодо прийнятої щодо позивача постанови ВЛК, міг самостійно звернутися до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України в Рівненській області».
З урахуванням наведених вище обставин справи та норм чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що метою належного захисту прав позивача слід зобов`язати Головне управління Національної поліції в Рівненській області повторно розглянути заяву (рапорт) від 29.09.2022 та додані документи про призначення одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності позивачу та прийняти рішення відповідно до ст.ст. 97-101 Закону України «Про Національну поліцію» та в порядку, який визначений Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які ґрунтуються на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області – залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року у справі №460/51165/22 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	В. З. Улицький