ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 липня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/10397/23	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 р. (суддя Калугіна Н.Є.) в адміністративній справі №160/10397/23 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови, -
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 р. Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом зупинення дії виконавчого документа - постанови Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області №004075 від 03.05.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000 грн. – до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі  №160/10397/23.
У поданій апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про наявність законних підстав для вжиття заходів забезпечення позову – істотне ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту порушених прав. Постанова  Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області №004075 від 03.05.2023 є виконавчим документом, на підставі якого здійснюється відповідне стягнення. Позивач вважає, що не є суб`єктом правопорушення, яке йому інкриміновано, штраф спірною постановою застосовано незаконно, сума штрафу для позивача є суттєвою.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить суд залишити оскаржену ухвалу суду першої інстанції без змін, зазначаючи, що у разі визнання протиправною та скасування спірної постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу, позивач може звернутись до Укртрансбезпеки із заявою про повернення коштів. На підставі такої заяви Укртрансбезпекою буде підготовлено подання до органу Казначейства, який здійснить перерахування коштів на рахунок платника штрафу. 
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  
Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що заява позивача не містить обґрунтування необхідності забезпечення позову та обґрунтування заходів забезпечення позову, які належить застосувати. 
Як вбачається з матеріалів справи, предметом пред`явленого ОСОБА_1 , як фізичною особою-підприємцем, позову є перевірка правомірності постанови №004075 від 03 травня 2023 р. про застосування до нього адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000 грн. У постанові зазначено дату набрання нею законної (юридичної) сили – 03 травня 2023 р., та строк пред`явлення до виконання – 03 серпня 2023 р. (а.с.21).
          За приписами частини 4 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову. 
           Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.         
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу (постанова Верховного Суду від 09.06.2021 у справі №420/2157/20). 
Будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є надання тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування. При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, перш - за все, необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Пунктом 28 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затвердженого,   постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 р. N 1567, адміністративно-господарський штраф повинен бути перерахований суб`єктом господарювання на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом п`ятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів, про що повідомляється орган державного контролю, посадовою особою якого винесено відповідну постанову. Цим Порядком також передбачено зупинення виконання постанови у випадку її оскарження до Укртрансбезпеки (п. 33).
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені    N 1404-VIII  (Закон 1404-VIII). Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 3 Закону 1404-VIII відповідно до цього  Закону  підлягають примусовому виконанню рішення інших державних органів, які законом визнані виконавчими документами.
Враховуючи наведені вище положення законодавства, постанови територіального органу Укртрансбезпеки про накладення штрафів є виконавчими документами.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач підтвердив намір звернення постанови до виконання та стягнення з позивача  штрафу, сума якого, в подальшому, може бути повернута Казначейством за відповідним поданням, підготовленим за заявою позивача.  
Отже, внаслідок невжиття судом заходу забезпечення позову спірна постанова вважається такою, що продовжує свою дію, а тому може бути пред`явлена до виконання, у тому числі, примусового. Стягнення суми штрафу на підставі постанови є втручанням у право власності позивача, яке вважається правомірним за умови наявності, у тому числі, легітимної мети. Оскільки постанова про застосування штрафу оскаржена позивачем у судовому порядку, вона вважається протиправною з огляду на презумпцію винуватості суб`єкта владних повноважень в адміністративному судочинстві.
Тобто, після ініціювання позивачем судового провадження постанова вважається  протиправною, доки суб`єкт владних повноважень не доведе протилежного (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України). Реалізація такої постанови можлива виключно після перевірки судом на предмет її правомірності за результатами вирішення спору по суті. 
Зупинення дії спірної постанови, на думку колегії суддів, є співмірним заходом забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами. Також колегія суддів враховує співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб, як того вимагає частина 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача та зупинення дії спірної постанови. У задоволенні заяви про зупинення примусового стягнення слід відмовити з огляду на відсутність доказів на підтвердження  відкриття виконавчого провадження.
Висновок суду першої інстанції про те, що заявником не наведено обґрунтування можливості настання для нього негативних наслідків спростовується змістом заяви про вжиття заходів забезпечення позову. 
Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - задовольнити частково
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 р.  в адміністративній справі №160/10397/23 – скасувати та ухвалити нове рішення.
Заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити частково
Дію постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 004075, від 03 травня 2023 р.  – зупинити до набрання законної сили судовим рішенням у справі №160/10397/23.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 11 липня 2023 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий