ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року	Львів	Справа № 380/1265/22 пров. № А/857/12268/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді                                                Сеника Р.П.,  
суддів                                                                      Онишкевича Т.В., Судової-Хомюк Н.М.,
з участю секретаря судового засідання               Максим Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2023 року у справі № 380/1265/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливське господарство "Надбужжя" до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

суддя в 1-й інстанції –Москаль Р.М.,
час ухвалення рішення – 01.06.2023 року,
місце ухвалення рішення – м. Львів,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю “МГ Надбужжя” (далі – ТОВ “МГ “Надбужжя”, позивач) до Головного управління ДПС у Львівській області (далі – ГУ ДПС у Львівській області, відповідач) про визнання протиправними податкових повідомлень – рішень. З урахуванням прийнятої судом заяви про збільшення позовних вимог (том 1, а.с.177-178) позивач просить суд: - визнати протиправними дії ГУ ДПС у Львівській області щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю “МГ НАДБУЖЖЯ” згідно наказу № 2907-ПП від 30.08.2021; - визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 22 жовтня 2021 року №22933/13-01-07-06, №22930/13-01-07-06.
Позовні вимоги обгрунтовано тим, що попри посилання на норми абзацу п`ятого постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021р. № 89 “Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторії на проведення деяких видів перевірок” (далі – Постанова №89), який передбачає проведення перевірки окрім підставі передбачених пп.78.1.1 ст.78 ПК України, контролюючий орган жодним чином не обґрунтував та не довів: - належність позивача до категорії “суб`єкта реального сектора економіки” (хто і яким чином визнав це поняття); 2. формування податкового кредиту за рахунок оформлення ризикових операцій, якщо всі операції сформовані на підставі зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних, чого не могли бути при умові відповідності операцій вимогам ПКМУ № 1165; 3. про те, що товари, роботи, послуги придбавались в СПД із переліку ризикових платників податків, визначених у межах роботи Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України;
Крім того, позапланова документальна виїзна перевірка платника податку в принципі призначена та проведена контролюючим органом незаконно, оскільки її підстава не передбачена в п. 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, а відповідач не мав підстав її призначати до закінчення дії карантину, встановленого урядом України;
В свою чергу, реальність господарських операцій платника податків із ТОВ “Крістал Пелес”, ФГ “Зерносвіт+”, ТОВ “Меткомтех”, ТОВ “Анстопабл”, ТОВ “Вамоіл-Л”, ТОВ “Ленлайнс”, ТОВ “Агроавтозапчастини”, ТОВ “ЛСК-ОЙЛ”, ТОВ “Трендгалбуд”, ТОВ “ЗУГ”, ТОВ “Агроті Сервіс”, ТОВ “ТУРГОН”, що підтверджується наданими суду копіями первинних документів, відсутністю вироків чи постанов в порядку кримінального судочинства, що підтверджували б обставини, на які посилається контролюючий орган, а також фактом реєстрації ДПС України виписаних цими підприємствами податкових накладних та відсутністю актів зустрічних звірок з цими суб`єктами господарювання.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2023 року у справі № 380/1265/22 позовні вимоги задоволено.
Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що постановою КМ України № 89 контролюючому органу надано право на проведення документальних перевірок в під час дії мораторію виключно за умови дотриманням ним вимог пункту 77.4 статті 77 ПК України. 
Правовою підставою проведення перевірки слугував абз 5 вищевказаної Постанови Кабінету Міністрів України, відповідно до якого дозволено проведення документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 та/ або 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Кодексу, суб`єктів господарювання реального сектору економіки, які сформували податковий кредит за рахунок оформлення ризикових операцій з придбання товарів/послуг (із переліку ризикових платників податків, визначених у межах роботи Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України з питань розслідування оприлюднених у засобах масової інформації фактів можливих корупційних дій посадових осіб органів державної влади, які призвели до значних втрат дохідної частини Державного бюджету України, утвореної відповідно до Постанови Верховної Ради України від 24 квітня 2020 р. № 568-ІХ. 
Хронологію цих подій описано в доповідній записці. Згідно із доповідною запискою від 30.082021 №443/13-01-07-06-14 за результатами опрацювання переліків ризикових платників податків, які надходили до ДПС в межах роботи Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України з питань розслідувань оприлюднених у засобах масової інформації фактів можливих корупційних дій посадових осіб органів державної влади, які призвели до значних втрат дохідної частини Державного бюджету України встановлено ТзОВ «МГ Надбужжя», яке доведено до відпрацювання. Запропоновано розпочати перевірку. Тобто, ТзОВ «МГ Надбужжя» підпадає під критерії визначені в постанові КМУ від 03.02.2021 №89. 
Судом першої інстанції не враховано позицію Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду викладену в постанові від 19 квітня 2022 року по справі № 816/687/16.
Просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2023 року у справі № 380/1265/22 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вислухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи позовні вимоги в справі, суд першої інстанції виходив з того, що призначення ГУ ДПС у Львівській області в серпні 2021 року (шляхом прийняття наказу №2907-ПП від 30.08.2021) та проведення у вересні 2021 року документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ “МГ “Надбужжя” (результати оформлено актом №18072/13-01-07-06/30947615 від 16.09.2021 року) було протиправним; проведена під час дії мораторію, встановленого пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” ПК України, позапланова документальна виїзна перевірка є такою, що не породжує правових наслідків, оскільки така перевірка не повинна була відбутися в силу закону;  податкові повідомлення-рішення №22933/13-01-07-06, №22930/13-01-07-06 від 22.10.2021, прийняті за наслідками такої перевірки та на підставі висновків акту перевірки, який є недопустимим доказом, не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню. При цьому суд не переходить до аналізу зафіксованих в такому акті перевірки обставин, що слугували підставою ухвалення суб`єктом владних повноважень індивідуальних актів, з огляду на викладену вище сталу і послідовну практику Верховного Суду щодо предмету доказування у таких спорах.
Розглядаючи спір апеляційний суд виходить із наступного.
Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 30.08.2021 ГУ ДПС у Львівській області видало наказ № 2907-ПП від 30.08.2021 “Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ “Мисливське господарство “Надбужжя” (том 1, а.с.104). Проведення перевірки заплановане з 01 вересня 2021 тривалістю 5 робочих днів з питань взаємовідносин із переліченими в наказі суб`єктами господарювання та правомірності їх відображення у податкових деклараціях з податку на додану вартість за відповідні періоди. 
Правовою підставою призначення документальної позапланової виїзної перевірки в наказі №2907-ПП від 30.08.2021 зазначено:
- пп. 16.1.5, пп. 16.1.7 п.16.1 ст.16, пп. 20.1.2 , п.п.20.1 ст.20, пп. 73.3, ст.73 , пп. 78.1.1, п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України;
- абзац п`ятий постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021р. № 89 “Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторії на проведення деяких видів перевірок”.
Фактичною підставою призначення документальної позапланової виїзної перевірки в наказі №2907-ПП від 30.08.2021 зазначено довідну записку управління податкового аудиту ГУ ДПС у Львівській області від 30.08.2021р. № 443/13-01-07-06-14.
За результатами перевірки складено акт № 18072/13-01-07-06/30947615 від 16.09.2021 року “Про результати документальної позапланової перевірки ТОВ “МГ НАДБУЖЖЯ” (30947615) з питань проведення взаємовідносин із ТОВ “Крістал Пелес” (42515191) за період січень, березень, 2019 року, ФГ “Зерносвіт+” (42912470) за період грудень 2019 року, ТОВ “Меткомтех” (39395446) за період січень 2020р., ТОВ “Анстопабл” (42764038) за період серпень 2020р., ТОВ “Вамоіл-Л” (41462254) за період серпень 2020р, ТОВ “Ленлайнс” (43149402) за період вересень 2020 року, ТОВ “Агроавтозапчастини” (37162944) за період жовтень, грудень 2020 р, ТОВ “ЛСК-ОЙЛ” (43219076) за період жовтень 2020 р., ТОВ “Трендгалбуд” (43286294) за період листопад, грудень 2020 р., ТОВ “ЗУГ” (43284564) за період листопад 2020 р, ТОВ “Агроті Сервіс” (43845568) за період грудень 2020 р, ТОВ “ТУРГОН” (43768824) за період грудень 2020р., та правомірності їх відображення у податкових деклараціях з податку на додану вартість за період січень, березень, грудень 2019 року, січень лютий, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2020 року, лютий 2021 р.” (том 1, а.с.21-100). 
За результатами перевірки ревізори ГУ ДПС у Львівській області дійшли висновку про порушення ТОВ “МГ НАДБУЖЖЯ” п.198.1, п.198.2, п.198.3, ст 198, п.200.1, п.200.2, п. 200.4, ст.200 ПК України (змінами та доповненнями), внаслідок чого підприємством завищено податковий кредит на загальну суму 5659282 грн., що призвело до: - заниження суми позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (р.18) на суму 5445204 грн, в т.ч. за січень 2019 року на суму 537849 грн., за березень 2019 р. на суму 204588 грн., за грудень 2019 р. на 315333 грн., за лютий 2020 р. на 241336 грн., за вересень 2020 р. на 364284 грн., за жовтень 2020 р. на 634014 грн., за листопад 2020 р. на 387877 грн., за грудень 2020 р. на суму 2230147, за лютий 2021 р. на 530777 грн.; - завищення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (р.19) на 214 078 грн. в тому числі за березень 2019 року на суму 195414 грн., та за лютий 2020 р. на суму 18664 грн.
ТОВ “МГ “Надбужжя” подавало заперечення (вх.№48700/6 від 07.10.2021) на акт перевірки від 16.09.2021, за наслідками їх розгляду комісія по розгляду спірних питань ГУ ДПС у Львівській області прийняла рішення про те, що висновки акта перевірки ТзОВ “МГ “Надбужжя” залишено без змін та враховуються при прийнятті податкових повідомлень – рішень (том 1, а.с.16).
22 жовтня 2021р. ГУ ДПС у Львівській області прийняло податкове повідомлення рішення: 
- форми “В 4” №22933/13-01-07-06 (том 1, а.с.16-17), згідно пп.54.3.2 п. 54.3 ст.54, п. 58.1, ст. 58 ПК України, п. 123.2 ст. 123 ПК України та з врахуванням п.52-1 підрозділу 10 розділу ХХ “Перехідні положення” ПК України ТОВ “МГ Надбужжя” зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму двісті чотирнадцять тисяч сімдесят вісім гривень;
- форми “Р” №22930/13-01-07-06 (том 1, а.с.18-19), яким згідно пп.54.3.2 п. 54.3 ст.54, п. 58.1, ст. 58 ПК України, п. 123.2 ст. 123 ПК України та з врахуванням п.52-1 підрозділу 10 розділу ХХ “Перехідні положення” ПК України ТОВ “МГ Надбужжя” збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на шість мільйонів вісімсот шість тисяч п`ятсот п`ять грн., з яких 5455204 грн. за основним платежем та 1361301 грн. за штрафними санкціями.
Не погоджуючись із прийнятими рішенням, позивач звернувся із цим позовом до суду.
З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.
Приписами частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Порядок проведення документальних планових перевірок унормовано статтею 77 ПК України.
18 березня 2020 року набрав чинності Закон України від 17 березня 2020 року №533-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено пунктами 52-1 - 52-5.
Зокрема, згідно з пунктом 52-2 установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року, крім документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу. Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня по 31 травня 2020 року та на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 30 березня 2020 року. Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період до 31 травня 2020 року. Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом. На період з 18 березня по 31 травня 2020 року зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.
Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» внесено зміни, зокрема, до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України і абзац перший пункту 52-2 замінено сімома новими абзацами такого змісту: Установити мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року, крім: документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу. У зв`язку з цим абзаци другий - четвертий слід вважати відповідно абзацами восьмим - десятим.
29 травня 2020 року набрав чинності Закон України від 13 травня 2020 року №591-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким внесено зміни, зокрема до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, в абзацах першому і дев`ятому слова та цифри «по 31 травня 2020 року» замінено цифрами та словами « 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)».
Отже, законодавець шляхом внесення змін до ПК України запровадив мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок (крім чітко визначеного переліку видів перевірок) на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а також зупинив на цей період проведення документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними.
Водночас, 04 жовтня 2020 року набрав чинності Закон України від 17 вересня 2020 року №909-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», пунктом 4 розділу ІІ «Прикінцевих положень» якого встановлено, що у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.
Відповідно до зазначеного пункту 4 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України від 17 вересня 2020 року №909-IX «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 03 лютого 2021 року № 89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок», якою постановив скоротити строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення перевірок юридичних осіб, зокрема: документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу.
Таким чином, виникла колізія між нормами ПК України та Постановою КМУ №89 в частині можливості здійснювати контрольні заходи шляхом проведення деяких видів перевірок у період з дня набрання чинності такої постанови по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби.
Верховний Суд вже неодноразово вирішував наведену вище колізію. Так, у постанові від 22 лютого 2022 року у справі №420/12859/21 Суд виклав правову позицію, що мораторій на проведення податкових перевірок на період карантину прямо закріплений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України (в редакції на момент винесення спірного наказу) та вказана норма в частині обмежень на проведення планових перевірок, була чинною, її дія не зупинялась. Виходячи зі змісту пункту 2.1 статті 2 ПК України, зміна приписів Податкового кодексу України здійснюється виключно законами про внесення змін до Кодексу, відповідно зміна строків дії мораторію може бути здійснена виключно шляхом прямого внесення змін до ПК України. Верховний Суд дійшов висновку, що за наявності суперечливих правил і положень щодо дії мораторію на проведення перевірок, які містяться у ПК України і в постанові Кабінету Міністрів України - застосуванню підлягають положення і правила саме ПК України.
У постанові від 27 квітня 2022 року у справі №140/1846/21 Верховний Суд також підтримав позицію про неможливість застосування постанови КМУ № 89 як такої, що змінила строки обмежень на проведення планових перевірок, встановлені пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України. Додатково Верховний Суд звернув увагу, що постанова КМУ №89 прийнята не на підставі та не на виконання ПК України та законів з питань митної справи, у зв`язку з чим згідно з пунктом 3.1 статті 3 ПК України не може вважатися складовою податкового законодавства і не підлягає застосуванню у питаннях, пов`язаних з оподаткуванням.
Отже, правильним є висновок суду першої інстанції, що податковий орган призначив і провів документальну планову виїзну перевірку позивача за відсутності визначеного законом права під час дії мораторію, встановленого пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України.
Питання щодо впливу таких процедурних порушень на правомірність податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами проведення відповідної податкової перевірки, також вже неодноразово вирішувалось Верховним Судом. У постановах від 28 грудня 2022 року у справах №420/22374/21, № 540/5445/21, № 160/14248/21, від 28 жовтня 2022 року у справі №600/1741/21-а, від 12 жовтня 2022 року у справі № 160/24072/21, від 01 вересня 2022 року у справі № 640/16093/21 Верховний Суд констатував, що проведення перевірки на підставі постанови КМУ № 89 (в умовах чинності пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України) є протиправним і тягне за собою наслідки у вигляді скасування прийнятих за результатами такої перевірки податкових повідомлень-рішень. Під час ухвалення постанов від 28 жовтня 2022 року у справі №600/1741/21-а, від 12 жовтня 2022 року у справі № 160/24072/21 Верховний Суд також враховував висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 816/228/17, і зазначив, що доводи про неправомірність дій контролюючого органу, а саме - невиконання вимог норм ПК України щодо процедури проведення перевірки, можуть бути підставою для висновку про відсутність правових наслідків такої та визнання протиправними рішень прийнятих за її наслідками.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 27 липня 2023 року у справі №380/12782/22.
Враховуючи встановлені судом обставини, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі.
Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.
Керуючись ст. 243, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2023 року у справі № 380/1265/22 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Р. П. Сеник 	
судді	 	Т. В. Онишкевич 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк  	
Повне судове рішення складено 15.08.2023 року