УХВАЛА
Іменем України
31 серпня 2023 року
м. Київ
справа № 2-1787/11
провадження № 61-10900ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., 
Червинської М. Є.,
розглянув касаційну скаргу   ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 червня 2023 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра», ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строків для пред`явлення виконавчого листа до виконання в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - 
ПАТ «КБ «Надра») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 06 лютого 2008 року № 33/П/23/2008-980 у розмірі 27 426,71 грн.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 20 квітня 2011 року позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» задоволено. Стягнено з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним від 06 лютого 
2008 року № 33/П/23/2008-980 у розмірі 27 426,71 грн.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (далі - 
ТОВ «Брайт Інвестмент») звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строків для пред`явлення виконавчого листа до виконання в справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 25 червня 2021 року заяву ТОВ «Брайт Інвестмент» задоволено.
Замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» іншою юридичною особою, а саме - 
ТОВ «Брайт Інвестмент» у виконавчому провадженні з виконання рішення у справі № 2-1787/11.
Поновлено строк пред`явлення до виконання виконавчого листа в справі 
№ 2-1787/11 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором у розмірі 27 426,71 грн. 
Не погоджуючись з указаним судовим рішенням,  ОСОБА_2 03 червня 2023 року звернулася до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 25 червня 
2021 року.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 червня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 25 червня 2021 року.
ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 червня 2023 року. 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК Україниу разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили. 
Суд апеляційної інстанції, встановивши, що ОСОБА_2 була повідомлена про розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строків для пред`явлення виконавчого листа до виконання, призначеної на 25 червня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання, з апеляційною скаргою заявник звернулася 03 червня 2023 року, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, дійшов правильного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження на підставі частини другої статті 358 ЦПК України.
Відповідно до сталої практики ЄСПЛ вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», рішення від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»).
У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
У рішенні від 29 жовтня 2015 року в справі «Устименко проти України» ЄСПЛ визначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком для осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.
Керуючись частинами четвертою і п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
У Х В А Л И В :
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою   ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду 
від 22 червня 2023 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра», ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строків для пред`явлення виконавчого листа до виконання в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                  В. М. Коротун
 
А. Ю. Зайцев
 
М. Є. Червинська