УХВАЛА
 
31 липня 2023 року                                                                                                              
м. Київ
справа № 717/786/22
провадження № 51-4495 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 ,   ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції, на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 12 травня 2023 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
Вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області від 17 березня 
2023 року ОСОБА_4 засуджено за ст. 116 Кримінального кодексу України 
(далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 12 травня 2023 року вказаний вирок місцевого суду в частині призначеного ОСОБА_4 покарання змінено. Звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік. У решті вирок залишено без змін.
У касаційній скарзі прокурор висуває вимогу про перегляд ухвали апеляційного суду в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Верховний Суд дійшов висновку, що цих вимог кримінального процесуального закону не дотримано.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). 
Однак у касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали апеляційного суду, в тому числі через застосування судом закону, який не підлягав застосуванню - ст. 75 КК, однак не наводить обґрунтування неправильного застосування судами закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення ст. 413 цього Кодексу.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу 
про залишення касаційної скарги без руху та надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд 
постановив: 
Касаційну скаргу прокурора на ухвалу Чернівецького апеляційного суду                   від 12 травня 2023 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху 
та надати йому строк десять днів для усунення вказаних недоліків із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити останньому, що в разі неусунення цих недоліків в установлений строк касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
ОСОБА_1                                ОСОБА_2                                  ОСОБА_3