УХВАЛА                                                
 
26 липня 2023 року
м. Київ
 
справа № 225/2213/20
провадження № 61-7398 св 23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),
суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А.,
 
учасники справи:
заявник - приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталія Євгеніївна, 
боржник -  ОСОБА_1 ,
стягувач - товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 травня 2023 року у складі колегії суддів: Тимченко О. О., Мірути О. А., Хейло Я. В.,

 
ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина 
Короткий зміст подання та судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
У березні 2023 року приватний виконавець виконавчого округу Донецької області (далі - приватний виконавець) Матвійчук Н. Є. звернулася до суду 
з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, стягувач - товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» 
(далі - ТОВ «Глобал Спліт»). 
Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 28 березня  2023 року у задоволенні вказаного подання приватного виконавця Матвійчук Н. Є. відмовлено. 
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, приватний виконавець Матвійчук Н. Є. оскаржила її в апеляційному порядку.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 квітня 2023 року 
у задоволенні клопотання приватного виконавця Матвійчук Н. Є. 
про звільнення від сплати судового збору відмовлено. 
Апеляційну скаргу приватного виконавця Матвійчук Н. Є. на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 28 березня 2023 року залишено без руху. Надано приватному виконавцю Матвійчук Н. Є. строк для сплати судового збору.
Ухвалу суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що у даній справі 
з апеляційною скаргою Матвійчук Н. Є. звернулася як приватний виконавець, а нормами Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення приватних і державних виконавців від сплати судового збору. Тому правові підстави для задоволення її клопотання про звільнення 
від сплати судового збору відсутні. При цьому приватний виконавець діє не як позивач - фізична особа, тому перевищення розміру судового збору          5 відсотків від річного доходу, що передбачено статтею 8 Закону України «Про судовий збір», на неї не поширюється. 
Суд апеляційної інстанції урахував, що ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного господарського суду від 05 вересня 2022 року у справі 
№ 905/1630/15 цьому самому приватному виконавцю відмолено 
у задоволенні аналогічного клопотання з тих самих підстав.
 
Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції 
 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 травня 2023 року 
у задоволенні клопотання приватного виконавця Матвійчук Н. Є. 
про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги 
на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 28 березня 2023 року відмовлено.
Апеляційну скаргу приватного виконавця Матвійчук Н. Є. на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 28 березня 2023 року визнано неподаною та повернуто заявнику.
Суд апеляційної інстанції повернув апеляційну скаргу приватного виконавця Матвійчук Н. Є. з підстав невиконання вимог ухвали Дніпровського апеляційного суду від 24 квітня 2023 року, якою апеляційну скаргу було залишено без руху та несплати судового збору, не знайшовши правових підстав для задоволення клопотання приватного виконавця Матвійчук Н. Є. про звільнення її від сплати судового збору.
Апеляційний суд урахував відповідні норми Закону України «Про судовий збір», прецедентну практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного господарського суду від 05 вересня 2022 року у справі № 905/1630/15, якою приватному виконавцю Матвійчук Н. Є. відмовлено у задоволенні клопотання 
про звільнення від сплати судового збору з подальшим поверненням касаційної скарги приватному виконавцю. 
Із цих підстав апеляційний суд відхилив посилання приватного виконавця як на підставу для звільнення від сплати судового збору на довідку 
від 22 липня 2022 року № 5105-5001907567 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань 
та виписки з поточних рахунків, а строк дії посвідчення багатодітної сім`ї закінчився, зазначивши, що приватний виконавець Матвійчук Н. Є. не є позивачем у справі. 
При цьому суд визнав безпідставними посилання приватного виконавця 
на пункт 18 статті 3 Закону України «Про судовий збір», оскільки відповідно до зазначеної норми права судовий збір не справляється за подання позовної заяви, апеляційної скарги у справах про тимчасове обмеження права громадян України на виїзд за межі України. Проте, приватний виконавець Матвійчук Н. Є. оскаржує ухвалу суду першої інстанції, постановлену за результатами розгляду її подання в порядку виконання судового рішення у цивільній справі відповідно до статті 441 ЦПК України, 
а не позовної заяви.
Суд апеляційної інстанції відхилив посилання приватного виконавця 
на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі 
№ 750/6872/20 (провадження № 61-4765св21), оскільки обставини справ, зокрема, підстави для звільнення від сплати судового збору, 
не є подібними, а стосується приватного нотаріуса, яка є самозайнятою особою, яка провадить незалежну професійну нотаріальну діяльність.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
 
У травні 2023 року приватний виконавець Матвійчук Н. Є. подала 
до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду 
від 16 травня 2023 року, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної  інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права. 
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції  
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 
від 29 травня 2023 року касаційну скаргу приватного виконавця 
Матвійчук Н. Є. залишено без руху. Запропоновано заявникові сплатити судовий збір за звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою, 
на підтвердження сплати судового збору надати документи, 
що підтверджують його сплату у встановлених порядку і розмірі, 
або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
У наданий судом строк приватний виконавець Матвійчук Н. Є. надіслала матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, зокрема клопотання 
про відстрочення та/або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 червня 2023 року клопотання приватного виконавця Матвійчук Н. Є. про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги задоволено частково. Відстрочено приватному виконавцю Матвійчук Н. Є. сплату судового збору до закінчення касаційного розгляду справи. Відкрито касаційне провадження у справі  Витребувано з Дзержинського міського суду Донецької області вищевказану цивільну справу. Надіслано іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснено право подати відзив на касаційну скаргу, надано строк для його подання.
У червні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 липня 2023 року справу призначено 
до судового розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними 
у ній матеріалами.
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга приватного виконавця Матвійчук Н. Є. мотивована тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно не задовольнив її клопотання 
про звільнення від сплати судового збору, не врахував відсутність у неї доходу у 2022 році, на підтвердження чого нею надано відповідні докази, зокрема податкову декларацію за 2022 рік. При цьому з 24 лютого 
2022 року в Україні введено правовий режим воєнного стану.
Посилається на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі 
№ 750/6872/20 (провадження № 61-4765св21) і зазначає, що, реалізовуючи свою незалежну професійну діяльність приватного виконавця, вона 
не втратила свій статус фізичної особи, а положення пунктів 1,                         2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» про звільнення від сплати судового збору застосовуються саме до фізичних осіб. 
У цій частині посилається також на постанову Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження 
№ 11-336апп20).
Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 січня 
2023 року у справі № 240/17372/21 (провадження № К/990/16732/22), 
за відсутності законодавчо встановлених ставок судового збору
на позивача не поширюється обов`язок сплачувати судовий збір. Приватний виконавець у силу положень статті 2 Закону України «Про судовий збір» 
не повинен сплачувати судовий збір, так як не є фізичною чи юридичною особою, яка звертається до суду за захистом своїх прав та інтересів. 
При цьому вказаним Законом не передбачено сплату судового збору 
за звернення приватного виконавця до суду з відповідним поданням. 
Вважає, що суд апеляційної інстанції обмежив її право на доступ до суду, такі дії суду перешкоджають примусовому виконанню судового рішення. Посилається на прецедентну практику ЄСПЛ та статтю 6 Конвенції 
про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).
 
Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надійшов.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами 
 
У березні 2023 року приватний виконавець Матвійчук Н. Є. звернулася 
до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, стягувач -ТОВ «Глобал Спліт» (а. с. 1-7). 
Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 28 березня 2023 року у задоволенні вказаного подання приватного виконавця Матвійчук Н. Є. відмовлено (а. с. 79-84).
У березні 2023 року приватний виконавець Матвійчук Н. Є. оскаржила вищевказану ухвалу в апеляційному порядку (а. с. 87-91). 
Приватний виконавець Матвійчук Н. Є. просила суд звільнити її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на вищезазначене судове рішення суду першої інстанції.
На підтвердження відсутності доходу за 2022 рік приватний виконавець Матвійчук Н. Є. надала податкову декларацію про її майновий стан і доходи, подану до Головного управління Державної податкової служби Донецької області 16 січня 2023 року (а. с. 92-94).
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 квітня 2023 року 
у задоволенні клопотання приватного виконавця Матвійчук Н. Є. 
про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Апеляційну скаргу приватного виконавця Матвійчук Н. Є. на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 28 березня 2023 року залишено без руху. Надано приватному виконавцю Матвійчук Н. Є. строк для сплати судового збору 
(а. с. 100-102).
У квітні 2023 року, на виконання вимог указаної ухвали апеляційного суду, приватний виконавець Матвійчук Н. Є. подала до суду апеляційної інстанції клопотання про відстрочення та/або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати (а. с. 104-105).
До вказаного клопотання приватний виконавець Матвійчук Н. Є. додала: заключні банківські виписки за період із 25 лютого 2022 року по 09 березня 2023 року (а. с. 106) та за період із 18 березня 2022 року по 09 березня 
2023 року (а. с. 107); витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань 
від 07 липня 2022 року щодо кримінального провадження 
№ 12022162160000514 за частиною першою статті 438 КК України (порушення законів та звичаїв війни), у якому вона є заявником; довідку 
від 22 липня 2022 року № 5105-5001907567 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а. с. 109); посвідчення НОМЕР_1 , яким підтверджено її статус матері багатодітної сім`ї, строк дії до 31 січня 2023 року (а. с. 112). 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 травня 2023 року 
у задоволенні клопотання приватного виконавця Матвійчук Н. Є. 
про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги 
відмовлено.Апеляційну скаргу приватного виконавця Матвійчук Н. Є. 
на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 28 березня 2023 року визнано неподаною та повернуто скаржнику (а. с. 113-115).
 
Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених 
у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Вивчивши матеріали справи, судові рішення судів попередніх інстанцій, доводи і вимоги касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, 
що наявні підстави для передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
 
Мотиви передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду
 
У частині другій статті 403 ЦПК України визначено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає 
за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права 
у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.
У справі, яка переглядається Верховним Судом, спір стосується питання сплати приватним виконавцем судового збору за подання до суду апеляційної/касаційної інстанції відповідної скарги. У цій справі Верховний Суд відкрив касаційне провадження, частково задовольнивши клопотання приватного виконавця про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, відстрочивши сплату судового збору до закінчення касаційного розгляду справи. А тому, по завершенню касаційного розгляду справи слід буде вирішити питання стосовно сплати судового збору, проте наявна практика Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду з цього питання є різною. Передача справи на розгляд об`єднаної палати дозволить забезпечити єдність судової практики. 
Так,Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду при вирішенні зазначеного процесуального питання дійшов кількох протилежних висновків, які потребують узгодження.  
1. У справах № 2-2434/10 (провадження № 61-7129ск23), № 331/5028/22 (провадження № 61-5223ск23), № 185/3926/20 (провадження                          № 61-8925ск23) та багатьох інших до Верховного Суду були оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції, якими у задоволенні клопотання приватного виконавця Матвійчук Н. Є. про звільнення від сплати судового збору при оскарженні ухвали районного суду відмовлено з подальшим визнанням апеляційної скарги неподаною та повернення її заявникові. Колегії суддів з різних судових палат Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у вказаних справах відмовили у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої частиною четвертою статті 394 ЦПК України, а саме у зв`язку з необґрунтованістю касаційної скарги. При цьому, заявник касаційної скарги судовий збір не сплачував, у касаційній скарзі просив звільнити від сплати судового збору. Тобто, по суті, касаційний суд погодився з тим, що приватний виконавець не повинен сплачувати судовий збір за касаційну скаргу.        
2. У справах № 2-2434/10 (провадження № 61-6183ск23), № 2-627/2010 (провадження № 61-9187ск23) та інших при подібній ситуації колегії суддів касаційної інстанції клопотання приватного виконавця Матвійчук Н. Є. частково задовольнили, відстрочили сплату судового збору до закінчення касаційного розгляду справи, зазначивши, що майновий стан            Матвійчук Н. Є. , як фізичної особи, та її доходи за 2022 рік є незадовільним, а тому відкрили касаційне провадження у справі. 
3. У справах № 235/1207/20 (провадження № 61-4055ск23) в ухвалі              від 24 березня 2023 року, № 242/1834/20 (провадження № 61-7700ск23, ухвала від 05 червня 2023 року) та інших у подібних справах з аналогічним спірним процесуальним питанням колегії суддів відкрили касаційне провадження за касаційною скаргою приватного виконавця Матвійчук Н. С. При цьому колегії суддів зазначили, що приватний виконавець оскаржує судове рішення суду першої інстанції лише в частині сплати судового збору і скарга не стосується суті спору, а тому виконавець не повинна сплачувати судовий збір. Тобто, наведені мотиви інші, аніж у пункті 1, хоча результат той самий. 
4. У справах № 242/1971/20 (провадження № 61-7795ск23), № 225/4429/20, провадження № 61-6067ск23 та інших Верховний Суд відмовив приватному виконавцю Матвійчук Н. Є. у звільненні від сплати судового збору за касаційне оскарження ухвали районного суду у подібних справах, продовживши строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме сплати судового збору. 
5. У справах № 235/1207/20 (провадження № 61-4055св23, постанова          від 21 червня 2023 року), № 263/9257/14 (провадження № 61-9158ск23) та інших колегії суддів з різних судових палат Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшли висновку про те, що відповідно до        частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» за певних умов суд може звільнити від сплати судового збору саме сторону в справі, до складу яких приватний виконавець у цій справі не відноситься.         Частиною другою статті 16 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності. Оскільки в цій справі приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. не діє в особистих інтересах, а є суб`єктом, який здійснює виконання судового рішення, суд апеляційної інстанції обґрунтовано вважав, що вона не є особою, яка належить до категорії осіб, стосовно яких законодавцем встановлені пільги щодо сплати судового збору, тому підстав для звільнення її від сплати судового збору немає. 
У судових рішеннях, зазначених у пунктах 1, 3, 5 приватний виконавець Матвійчук Н. Є. судовий збір за подання касаційної скарги не сплатила, просила звільнити її від сплати судового збору. Верховний Суд розглянув касаційні скарги по суті без сплати судового збору. При цьому, відмова у відкритті касаційного провадження у зв`язку з необґрунтованістю касаційної скарги є розглядом скарги по суті. 
Натомість, Касаційний господарський суд у справі № 905/1630/15 дійшов висновку про те, що за подання касаційної скарги у побідній процесуальній ситуації приватний виконавець Матвійчук Н. Є. повинна сплатити судовий збір 
Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдине застосування законів поліпшує громадське прийняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.
Неодноразове ухвалення протилежних і суперечливих судових рішень, особливо судами вищих інстанцій, може спричинити порушення права на справедливий суд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судовихрішень.
Наведені вище приклади із судової практики Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду свідчать про необхідність у порядку, передбаченому нормами ЦПК України, і відповідно до статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» забезпечити сталість та єдність судової практики так як вирішення проблем правозастосування забезпечують усі касаційні суди Верховного Суду (див.: ухвала Великої Палати Верховного Суду            від 17 листопада 2022 року у справі № 201/2485/17, провадження                 № 14-94цс22). 
Передаючи справу на розгляд об`єднаної палати, колегія суддів також враховує правовий висновок, викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 905/1630/15, в якій ухвалою від 05 вересня 2022 року у задоволенні клопотання приватного виконавця  Матвійчук Н. Є. про звільнення від сплати судового збору у подібній справі з аналогічного процесуального питання відмовлено, а її касаційну скаргу залишено без руху. Наступною ухвалою від 03 жовтня      2022 року колегія суддів касаційну скаргу приватного виконавця      Матвійчук Н. Є. на ухвалу Господарського суду Донецької області                від 29 червня 2022 року та постанову Східного апеляційного господарського суду від 12 серпня 2022 року повернула заявнику. 
Колегія суддів не передає цю справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, враховуючи наведені вище різні правові висновки Касаційного цивільного суду та Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, оскільки, по-перше, вони викладені в ухвалах суду касаційної інстанції, по-друге, стосуються сплати судового збору при відкритті касаційного провадження, що відноситься до процесуальних повноважень суду касаційної інстанції, а не Великої Палати Верховного Суду; по-третє, у цій справі суд касаційної інстанції при відкритті касаційного провадження вже вирішив питання сплати судового збору приватним виконавцем, відстрочивши його сплату до закінчення касаційного розгляду справи. Подібний висновок викладено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду        від 09 травня 2023 року у справі № 924/57/19, провадження № 12-17гс23,         в якій за подібних обставин справу повернуто Верховному Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду для розгляду.
 
Більше того, колегія суддів не передає цю справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду і з тих підстав, що така передача можлива для відступлення від правового висновку іншого касаційного суду, а колегія суддів погоджується з висновком, викладеним Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 905/1630/15, виходячи з такого.    
Згідно з частиною першою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (частина третя статті 136 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою 
за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору 
на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; 
або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший 
з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), 
які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; 
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними 
чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати 
на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).
Тобто за певних умов суд може звільнити від сплати судового збору саме сторону у справі.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус 
та організація діяльності яких встановлюються Законом України 
«Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень 
і рішень інших органів».
Частиною другою статті 16 Закону України «Про органи та осіб, 
які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності.
Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору 
в установлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.
Частиною третьою статті 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
З урахуванням наведеного, відповідних норм ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, вирішуючи подібну справу, в ухвалі 
від 20 квітня 2023 року у справі № 331/5028/22 (провадження 
№ 61-5223ск23) указав, що Матвійчук Н. Є. діє у цьому процесі як особа, 
яка здійснює професійну діяльність у статусі приватного виконавця. 
За вчинення виконавчих дій приватному виконавцю виплачується винагорода. Угодою між приватним виконавцем та стягувачем може бути передбачено додаткове авансування витрат виконавчого провадження 
та додаткова винагорода приватного виконавця (стаття 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень 
і рішень інших органів»).
Пункт 18 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», 
за яким судовий збір не справляється за подання позовної заяви, апеляційної скарги у справах про тимчасове обмеження права громадян України на виїзд за межі України, стосується саме позовної заяви, апеляційної скарги у справах про тимчасове обмеження права громадян України на виїзд за межі України.
Закон України «Про судовий збір» не передбачає звільнення від сплати судового збору за подання апеляційних скарг на ухвали суду 
за результатами розгляду подання державного або приватного виконавця про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України. Тому обґрунтованим є висновок апеляційного суду, що приватний виконавець за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції зобов`язаний сплатити судовий збір, визначений законом.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що необхідно відступити від висновків колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених 
в ухвалах: від 24 березня 2023 року у справі № 235/1207/20 (провадження 
№ 61-4055ск23), від 10 квітня 2023 року у справі № 235/7151/20 (провадження № 61-4832ск23), від 20 квітня 2023 року у справі 
№ 234/5098/15-ц (провадження № 61-5541ск23), від 05 червня 2023 року 
у справі № 242/1834/20 (провадження № 61-7700ск23), щодо відсутності 
у заявника - приватного виконавця, обов`язку зі сплати судового збору 
за подання відповідної скарги. 
Однакове застосування закону забезпечуватиме реалізацію верховенства права, рівність перед законом та правову визначеність у державі. Єдність 
у практиці застосування одних й тих самих норм права поліпшуватиме громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також сприятиме утвердженню довіри до судової влади в цілому.
Ухвалення протилежних чи суперечливих судових рішень, особливо судом вищої інстанції, може спричинити порушення права на справедливий суд, закріпленого в пункті 1 статті 6 Конвенції.
Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень.
 
Керуючись статтею 403 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Передати на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду 
у складі Верховного Суду справу № 225/2213/20 за поданням приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, стягувач - товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт», за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 травня 
2023 року (провадження № 61-7398св23).
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту 
її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                           Д. Д. Луспеник
Судді:                                                                                    І. Ю. Гулейков
Б. І. Гулько
Г. В. Коломієць
Р. А. Лідовець