ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" серпня 2023 р.                                                         Справа №921/721/19

м. Львів
Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
головуючого (судді-доповідача):                                                   Бойко С.М.,
суддів:                                                                                           Бонк Т.Б.,
                                                                                                    Якімець Г.Г.,
секретар судового засідання Кришталь М.Б.
явка представників сторін:
від позивача – Степанов В.В. – (Ордер серія ВО № 1056153 від 06.07.2023)
від відповідача-1 – Григорків С.І. – (Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань)
від відповідача-2 - не з`явилися
від відповідача-3 - не з`явилися

розглянувши матеріали апеляційної скарги Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) за № 9355/27.14-28/1 від 25.04.2023
на рішення Господарського суду Тернопільської області від 24.02.2023 суддя: Гевко В.Л. м. Тернопіль, повний текст рішення складено 11.04.2023
за позовом приватного підприємства “Фіш-клуб”, м. Тернопіль
до відповідачів: 
1.          Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ), Тернопільська область, місто Чортків    
2.          Управління державної казначейської служби України у Чортківському районі Тернопільської області, м. Чортків
3.          Приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Усик Галини Ярославівни, Тернопільська область, м. Чортків
про - скасування свідоцтва на право власності на майно реєстраційний №167 видане приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Усик Галиною Ярославиною на підставі акта про проведені електронні торги від 02 липня 2017 року;
- припинення речових прав (права власності) приватного підприємства    “Фіш-клуб” ідентифікаційний код (код ЄДРПОУ) 36121912 на об`єкт нерухомого майна будівля, майстерня загальною площею 941 кв. м. за адресою Тернопільська обл., Чортківський район, с. Білобожниця, вулиця Середня, будинок б/н зареєстроване за ним у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під реєстраційним номером 977142761255, номер запису про право власності 15490704 ;
- стягнення з Державного бюджету України на користь приватного підприємства “Фіш-клуб”, ідентифікаційний код 36121912, грошових коштів в сумі 1 502 504 грн., 

В С Т А Н О В И В:

короткий зміст позовних вимог
11.11.2019 до Господарського суду Тернопільської області звернулось ПП “Фіш-клуб” з позовом (з врахуванням заяви про зміну предмета позову) до Чортківського міськрайонного відділу ДВС ГТУ юстиції у Тернопільській області, Управління ДКС України у Чортківському районі Тернопільської області та до приватного нотаріуса Усик Г.Я. Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області про:
1) скасування свідоцтва на право власності на майно реєстраційний №167 видане приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Усик Галиною Ярославиною на підставі акта про проведені електронні торги від 02 липня 2017 року; 
2) припинення речових прав (права власності) приватного підприємства “Фіш-клуб” ідентифікаційний код (код ЄДРПОУ) 36121912 на об`єкт нерухомого майна будівля, майстерня загальною площею 941 кв. м. за адресою Тернопільська обл., Чортківський район, с. Білобожниця, вулиця Середня, будинок б/н зареєстроване за ним у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під реєстраційним номером 977142761255, номер запису про право власності 15490704;
3) стягнення з Державного бюджету України грошових коштів у сумі 1  502  504,00 грн., з яких 299  795,20 грн. – ціна придбання на електронних торгах неіснуючого майна, які складалися з грошового внеску та кінцевого платежу, 1  200  724,80 грн. – додаткових витрат по утриманні майна та його поліпшенні на які збільшилася вартість майна та 1  984,00 грн. – витрат на нотаріальне оформлення.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням суду в справі №921/178/17-г/13 встановлено обставини продажу позивачу неіснуючого нерухомого майна, яке не могло бути реалізовано на електронних торгах, а тому видане на підставі цих торгів свідоцтво про право власності та здійснений реєстраційний запис підлягають скасуванню, з одночасним відшкодуванням збитків, понесених позивачем при купівлі спірного неіснуючого нерухомого майна та витрат, понесених позивачем на поліпшення та утримання нерухомого майна.
Правовими підставами позову зазначає ст.ст. 1173, 1174 Цивільного кодексу України, пп. 3 п. 4 Положення про Державну казначейську службу України, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України №215 від 15.04.2015, пп. 2 п. 35 та п. 36 Порядку виконання судових рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011, ч. 2 ст. 25 та п. 9 розділу VІ Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України.
Короткий зміст рішень суду першої, апеляційної та касаційної інстанцій при первинному розгляді
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 24.09.2020 позов задоволено частково. Скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 14.07.2016, реєстраційний № 167, видане приватним нотаріусом Усик Г. Я., запис про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно: номер запису про право власності № 15490704, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 977142761255, тип майна: будівля, майстерня, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 941 кв. м, дата, час державної реєстрації 14.07.2016, власник: ПП «Фіш-клуб», код ЄДРПОУ 36121912, адреса власника: вул. Гайова, 30, м. Тернопіль, 46008, форма власності - приватна, частка власності 1/1, підстава виникнення права власності: свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер № 167, видане 14.07.2016, видавник: приватний нотаріус Усик Г. Я., підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30550594 від 20.07.2016, приватний нотаріус Усик Г. Я. Стягнув з Державного бюджету України на користь ПП «Фіш-клуб» 299 795,20 грн. вартості придбаного на електронних торгах нерухомого майна, 1 984,00 грн. витрат на нотаріальні послуги. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.
На підставі обставин, які були встановлені під час розгляду справи № 921/178/17-г/13 щодо відсутності в с. Білобожниця Чортківського району Тернопільської області нерухомого майна, яке придбало ПП «Фіш-клуб», суд першої інстанції дійшов висновку, що свідоцтво № 167 про право власності на майно та здійснена на його підставі державна реєстрація підлягають скасуванню, оскільки стосуються майна, якого не існує. У зв`язку з цим суд задовольнив вимоги про стягнення 299 795,20 грн., оскільки ця сума була витрачена позивачем на придбання неіснуючого майна на електронних торгах.
Місцевий господарський суд відмовив у задоволенні позовної вимоги про стягнення ПП «Фіш-клуб» з Державного бюджету України 1 200 724,80 грн. додаткових витрат на утримання і поліпшення майна за недоведеністю.
Західний апеляційний господарський суд постановою від 23.06.2021 рішення Господарського суду Тернопільської області від 24.09.2020 у справі № 921/721/19 скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовив.
Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.11.2021 касаційну скаргу Приватного підприємства «Фіш-клуб» задоволено частково. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 23.06.2021 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 24.09.2020 у справі №921/721/19 скасовано. Справу № 921/721/19 направлено на новий розгляд до Господарського суду Тернопільської області.
Верховний Суд вказав, що передчасним є висновок суду апеляційної інстанції, що позовні вимоги в частині скасування свідоцтва № 167 про право власності не підлягають задоволенню, оскільки позивачем обрано неправильний спосіб захисту порушеного права. 
Суд першої інстанції не прийняв як належні надані ПП «Фіш-клуб» докази на підтвердження витрат, понесених позивачем на поліпшення та утримання нерухомого майна, без наявності інших наданих сторонами доказів на спростування зазначеного позивачем розміру таких витрат. Водночас, апеляційний господарський суд, відмовляючи у задоволенні позову, виходив, зокрема з того, що позов у справі заявлено до неналежних відповідачів. Проте не надав оцінки правомірності вказаним висновкам суду першої інстанції, доводам позивача та наданим сторонами доказам.
Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 24.02.2023 позовні вимоги задоволено частково. Скасовано свідоцтво про право власності на майно реєстраційний №167 видане приватним нотаріусом Усик Г.Я. Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Ярославиною на підставі акта про проведені електронні торги від 02 липня 2017 року. 
Припинено речові права (право власності) приватного підприємства «Фіш-клуб» на об`єкт нерухомого майна будівля, майстерня загальною площею 941 кв. м. за адресою Тернопільська обл., Чортківський район, с. Білобожниця, вулиця Середня, будинок б/н зареєстроване за ним у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під реєстраційним номером 977142761255, номер запису про право власності 15490704. 
Стягнуто з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства «Фіш-Клуб» кошти в сумі 1 502  504,00 грн., яка складається з: 299  795,20 грн. ціна придбання на електронних торгах неіснуючого майна, які складалися з грошового внеску та кінцевого платежу та 1 200  724,80 грн. додаткових витрат з утримання майна та його поліпшення, на які збільшилася вартість майна, а також 1  984,00 грн. витрат на нотаріальне оформлення. 
В позові до Приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Усик Галини Ярославівни, відмовлено.
Судові витрати покладено на відповідача 1 - Чортківський відділ державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
При прийнятті рішення суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Господарського суду Тернопільської області від 12.05.2017 у справі №921/178/17-г/13 встановлено обставини продажу позивачу неіснуючого нерухомого майна, які є преюдиційними при розгляді даної справи, а тому не потребують повторному доказуванню. 
Отже, спірне нерухоме майно вибуло із володіння позивача через винні дії відповідача-1, а особою, відповідальною перед потерпілим за шкоду, завдану органами державної влади, їх посадовими та службовими особами, та відповідачем у справі є держава, яка набуває і здійснює свої цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом і таким органом у цій справі є Чортківський міськрайонний ВДВС як особа, якою було продано позивачу на електронних торгах неіснуюче нерухоме майно. 
Суд зазначив, що позивачем правильно обрано спосіб захисту свого порушеного права шляхом скасування свідоцтва на право власності на майно, реєстраційний №167 видане приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Усик Г.Я. на підставі акта про проведені електронні торги від 02 липня 2017 року. При цьому, суд зазначив, що вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між особами, які звернулися за вчиненням нотаріальних дій, а отже, не може порушувати цивільні права, що виникли з цих відносин. Відтак, із урахуванням відсутності процесуальної заінтересованості нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення, суд відмовив в позові до Приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Усик Г.Я. Встановивши, що спірне нерухоме майно вибуло із володіння позивача через винні дії відповідача-1, суд дійшов висновку, що відшкодуванню з Державного бюджету України на користь ПП «Фіш-Клуб» підлягає 1 502 504,00 грн, з яких: 299 795,20 грн. ціна придбання нерухомого майна на електронних торгах, 1 200 724,80 грн. додаткових витрат на утримання майна та його поліпшення, на які збільшилася вартість майна, а також 1  984,00 грн. витрати на нотаріальне оформлення речового права позивача на вказане майно.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі відповідач-1 просить рішення місцевого господарського суду скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, в зв`язку із порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що:
- на думку скаржника застосовані судом обставини, що встановлені постановою Верховного Суду від 08.10.2018 у справі № 921/178/17-г/13 не є преюдиційними та такими, що потребують додаткового дослідження;
- при прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції не досліджував у повному обсязі порядок реєстрації нерухомого майна та видачу свідоцтва на право власності на об`єкт нерухомого майна ПАП «Білобожницьке». Всупереч тому, на території Білобожницької сільської ради згідно свідоцтва на право власності САВ № 352449 від 18.02.2008 вже існувало зареєстроване на праві власності майно, а саме: будинок майстерні за адресою: с. Білобожниця, вул. Середня б/н Чортківського району. 04.07.2012 Білобожницькою сільською радою, відповідно до рішення виконавчого комітету № 39 від 22.06.2012 видано ПАП «Дзвін» свідоцтво про право власності на нерухоме майно – комплекс, розташований за адресою: вул. Шевченка, 132а, с.Білобожниця, Чортківський район, Тернопільська область, в тому числі тракторна майсетрня, Д загальна площа 942,3 кв.м, в результаті чого неправомірно змінено назву приміщення та його площі;
- скаржник звертає увагу суду на те, що ні ПАП «Білобожницьке», ПП «Фіш-Клуб» та ПАП «Дзвін» електронні торги проведені 14.06.2016 не оскаржувались та є дійсними. 02.07.2016 складено акт державного виконавця про проведені електронні торги, згідно протоколу № 175740 проведення електронних торгів від 14.06.2016 сформованого ДП «Сетам» по лоту № 150164, який є підставою для оформлення права власності на нерухоме майно за ПП «Фіш-Клуб»;
- скаржник стверджує, що реалізоване на електронних торгах майно, а саме: будинок майстерні за адресою: с. Білобожниця Чортківського району вул. Середня будинок б/н існувало та існує, а реалізація арештованого майна боржника відбулася у встановленому чинним законодавством порядку та сторонами не оскаржувалась.        
Узагальнені доводи та заперечення позивача
          У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін. В обгрунтування доводів відзиву на апеляційну скаргу посилається на те, що дана справа вже переглядалась Верховним Судом і суд першої інстанції розглядаючи цю справу при новому її розгляді врахував вказівки, що містяться у постанові Верховного Суду від 10.11.2021 у цій справі. Позивач вважає, що доводи скаржника не стосуються предмета і підстав даної справи, виходять поза межі правовідносин у цій справі. Доказуванням у справі № 921/721/19 є розмір завданих шкоди (збитків) та визначення особи (осіб), дії яких спричинили (завдали) таку шкоду (збитки) та застосування відповідних норм права, що дають підставу (право) на їх відшкодування. При вирішенні питання щодо кола осіб, дії яких і спричинили (завдали) такі збитки (шкоду), суд першої інстанції використав обставини встановлені у справі № 921/178/17-г/1З, які в силу імперативної норми (ч. 4 ст. 75 ГПК України) вже не доказуються у даній справі. 
Позивач звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що відповідач-1 не спростував обставин, встановлених у справі № 921/178/17-г/13 про продаж відповідачем-1 позивачу на електронних торгах неіснуючого майна. 
Позивач вважає безпідставними посилання скаржника щодо реєстраційних записів та документів щодо права власності на майно – нежитлову будівлю за ПАП «Білобожницьке» та майстерню загальною площею 941 кв.м, розташовану в с.  Білобожниця Чортківського району вул. Середня, оскільки в даній справі не існує спір між ПАП «Білобожницьке» і ПП «Фіш-клуб» щодо власності вказаного майна.  
Відповідачі-2,-3 не скористалися правом передбаченим ст. 263 ГПК України, відзиву на апеляційну скаргу не подали.
Представник відповідача-1 в судовому засіданні підтримав доводи наведені у апеляційній скарзі.
Позивач просив залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду, апеляційну скаргу – без задоволення.
Відповідачі-2,-3 не забезпечили явки в судове засідання уповноважених представників.
Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, а тому судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача-2 та відповідача-3, що не з`явились за наявними в справі доказами.
          Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
          Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представник позивача та представника відповідача-1, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та заперечення наведені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, проте з підстав зазначених в мотивувальній частині цієї постанови.
          Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини. 
Предметом позову в цій справі є стягнення шкоди завданої діями органу державної влади (його службової, посадової особи), а саме Чортківським міськрайонним відділом Державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).
В обгрунтування підстав позову зазначено, що ДВС (виконавчою службою) на електронних торгах 14-16 червня 2016 року продала будівлі майстерні по вул. Середній б/н, с. Білобожниця, Чортківського району Тернопільської області приватному підприємству "Фіш-Клуб", про що було сформовано протокол №175740 проведення електронних торгів від 16.06.2016. 
Також позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням суду у справі № 921/178/17-г/13 встановлено обставини продажу позивачу неіснуючого нерухомого майна, яке не могло бути реалізоване на електронних торгах, а тому видане на підставі цих торгів свідоцтво про право власності та здійснений на підставі нього реєстраційний запис підлягають скасуванню з одночасним відшкодуванням збитків, понесених позивачем при купівлі спірного неіснуючого нерухомого майна та витрат, понесених позивачем на поліпшення та утримання нерухомого майна.
В межах розгляду справи №921/178/17-г/13 рішенням Господарського суду Тернопільської області від 12.05.2017 позов ПАП «Дзвін» задоволено. Визнано за ПАП «Дзвін» право власності на нерухоме майно тракторну майстерню площею 942,3 кв.м. Зобов`язано ПП «Фіш-клуб» усунути перешкоди, зокрема, звільнити самочинно зайняте приміщення, передати ключі від приміщення та не чинити перешкод ПАП «Дзвін» в користуванні нерухомим майном, яке належить йому на праві власності тракторною майстернею площею 942,3 кв.м.
Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 23.04.2018, рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.05.2017 у справі № 921/178/17-г/13 скасовано в частині визнання за ПАП «Дзвін» права власності на нерухоме майно тракторну майстерню площею 942,3 кв.м. Провадження за цією позовною вимогою закрито. В іншій частині рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.05.2017 у справі № 921/178/17-г/13 залишено без змін.
Судом апеляційної інстанції в межах справи № 921/178/17-г/13 встановлено, що в с. Білобожниці Чортківського району Тернопільської області є лише одне приміщення майстерні, а нерухомого майна, яке придбало ПП «Фіш-клуб» - будівля майстерні одноповерхової цегляної, загальною площею 941 кв. м, розташована за адресою: вул. Середня, б/н, с. Білобожниця, Чортківський район, Тернопільська область та яку було продано на електронних торгах при примусовому виконанні рішення про стягнення із ПАП «Білобожницьке» заборгованості – не існує.
Верховний Суд постановою від 08.10.2018 постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.04.2018 у справі № 921/178/17-г/13 скасував в частині закриття провадження у справі в частині визнання за ПАП «Дзвін» права власності на нерухоме майно - тракторну майстерню площею 942,3 кв. м; рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.05.2017 у цій частині залишив в силі; у решті постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.04.2018 і залишив без змін.
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 12.05.2017 у справі № 921/178/17-г/13 встановлено, що в с. Білобожниця Чортківського р-ну Тернопільської обл. є лише одне приміщення майстерні, розташоване по вул. Шевченка, 132а, а нерухомого майна, яке придбало ПП "Фіш-клуб" - будівлі майстерні одноповерхової цегляної, загальною площею 941 м2, розташованої за адресою: вул. Середня, б/н, с. Білобожниця, Чортківський р-н, Тернопільська обл., яку було продано на електронних торгах при примусовому виконанні рішення про стягнення із ПАП "Білобожницьке" заборгованості, не існує.
Згідно п.4 ст.75 ГПК України - обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі ( за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. У сі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.
З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що обставини, встановлені рішеннями суду у справі № 921/178/17-г/13, є преюдиційними при розгляді даної справи, а тому не потребують повторного доказування, про що правильного висновку дійшов суд першої інстанції.
Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Шкода, завдана фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.
Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.
Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.
Дії (бездіяльність) органів державної влади, внаслідок яких (якої) було завдано шкоди, є основним предметом доказування та, відповідно встановлення у цій справі, оскільки відсутність такого елемента делікту свідчить про відсутність інших складових цієї правової конструкції та відсутність самого заподіяння шкоди як юридичного факту, внаслідок якого виникають цивільні права та обов`язки (статті 11 Цивільного кодексу України). 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17, яка в силу вимог ч. 4 ст. 236 ГПК України врахована апеляційним господарським судом.
Надавши оцінку наявним у справі доказам суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що особою, відповідальною перед ПП "Фіш-клуб" за шкоду, завдану органами державної влади є Чортківський відділ державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано – Франківськ), якою продано позивачу на електронних торгах неіснуюче нерухоме майно, Державна казначейська служба в особі Управління ДКСУ у Чортківському районі як особа, яка здійснює списання коштів з державного бюджету на підставі рішення суду і який знаходиться за місцем знаходження органу державної влади внаслідок незаконно прийнятих рішень (дій) посадових осіб якого заподіяно шкоду позивачу.
Аналогічного висновку дотримано Великою Палатою Верховного Суду у постанові №921/715/17 від 12.03.2019 (пункт 5.28. Постанови), яка в силу вимог ч. 4 ст. 236 ГПК України врахована апеляційним господарським судом.
Так, зокрема, у постанові від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц (провадження № 14-515цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду. Разом з тим залучення або ж незалучення до участі у таких категоріях спорів ДКСУ чи її територіального органу не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки відповідачем є держава, а не ДКСУ чи її територіальний орган.
Неправомірні дії відповідача-1 полягають в тому, що Чортківським відділом державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано – Франківськ) продано через електронні торги (при примусовому виконанні рішення про стягнення із ПАП «Білобожницьке» заборгованості) неіснуюче нерухоме майно.
Наявність шкоди (збитки) – 1 502 504,00 грн. (299 795,20 грн. ціна придбання нерухомого майна на електронних торгах + 1 200 724,80 грн. додаткові витрати на утримання майна та його поліпшення, на які збільшилася вартість майна + 1 984,00 грн. витрати на нотаріальне оформлення речового права позивача на майно).
Ціна продажу нерухомого майна на електронних торгах підтверджується актом, за змістом якого визначено вартість майна - 299 795,20 грн., яке реалізоване при виконанні зведеного виконавчого провадження № 24817120
Щодо стягнення додаткових витрат на утримання і поліпшення майна - позивач після отримання від державної виконавчої служби на підставі акта від 22.07.2016 майна: будівлі майстерні одноповерхової цегляної, загальною площею 941 кв. м, розташованої за адресою: вул. Середня, б/н, с. Білобожниця, Чортківський район, Тернопільська область, ПП «Фіш-Клуб», в період з 22.07.2016 по 08.08.2017 понесено додаткові витрати з утримання і поліпшення придбаного майна, внаслідок чого збільшилася вартість цього майна на 1 200 724,80 грн.
Сума заявлених до стягнення збитків визначена позивачем після оцінки вартості цього майна у серпні 2017 році суб`єктом оціночної діяльності Фенц М.І. як різниця між вартістю такого нерухомого майна станом на 08.08.2017 (дата оцінки) та його вартістю станом на час його реалізації на електронних торгах (висновок від 08.08.2017 про вартість будівлі майстерні (літера А) загальною площею 941,0 кв. м, що знаходиться за адресою: вул. Середня, б/н, с. Білобожниця, Чортківський район, Тернопільська область, наданий суб`єктом підприємницької діяльності Фенц М.І., що діє на підставі свідоцтва від 19.05.2005 № 2854 та сертифіката від 08.04.2015 № 283/15, в якому вказано, що ринкова вартість даної будівлі без врахування ПДВ становить 1 500  520,00 грн.
Додаткові витрати на нотаріальне оформлення права власності на майно придбане на електронних торгах складають 1984,00 грн.
Протиправна поведінка відповідача-1 спричинила наявність збитків позивачу, а звідси і доводиться причинний зв`язок між двома цими елементами.
Відсутність вини доводить відповідач-1, проте ні судом першої інстанції, ні апеляційним судом не встановлено доказів відсутності вини відповідача-1, який покликається лише на її заперечення. 
Отже, з врахуванням встановлених під час розгляду справи № 921/178/17-г/13 обставин, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого господарського суду, про наявність усіх необхідних умов для притягнення названих органів державної влади до деліктної відповідальності у вигляді стягнення з Державного бюджету України збитків в розмірі 1 502 504,00 грн. (299 795,20 грн. ціна придбання нерухомого майна на електронних торгах + 1 200 724,80 грн. додаткові витрати на утримання майна та його поліпшення, на які збільшилася вартість майна + 1  984,00 грн. витрати на нотаріальне оформлення речового права позивача на майно). Докази про саме цей розмір витрат долучено позивачем до матеріалів справи, які враховані судами при їх оцінці. Протилежного відповідачем-1 не надано.
Щодо вимог про скасування свідоцтва на право власності на майно реєстраційний №167 видане приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Усик Галиною Ярославиною на підставі акта про проведені електронні торги від 02 липня 2017 року та припинення речових прав (права власності) приватного підприємства    “Фіш-клуб” на об`єкт нерухомого майна будівля, майстерня загальною площею 941 кв. м. за адресою Тернопільська обл., Чортківський район, с. Білобожниця, вулиця Середня, будинок б/н зареєстроване за ним у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під реєстраційним номером 977142761255, номер запису про право власності 15490704, колегія суддів враховує наступне.
Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 за № 1952-IV (із змінами та доповненнями).
За приписами ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент видачі свідоцтва на право власності на майно реєстраційний № 167 від 02.07.2017) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 34. розділу ІІ Закону України "Про нотаріат" нотаріуси наділені повноваженнями, зокрема на видачу свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів).
Згідно з ст.72 Закону України "Про нотаріат" свідоцтва про придбання нерухомого майна видаються на підставі акта про придбання нерухомого майна або реалізацію предмета іпотеки.
Відповідно до пункту 1.1 Глави 12 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі Порядку) придбання арештованого або заставленого нерухомого майна з прилюдних торгів (аукціонів) оформлюється нотаріусом за місцезнаходженням такого майна шляхом видачі набувачу відповідного свідоцтва.
Свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів видається нотаріусом на підставі акта про проведені публічні торги, складеного державним виконавцем та затвердженого начальником відповідного відділу державної виконавчої служби або приватним виконавцем (п. 3.1 Глави 12 Розділу ІІ Порядку).
На виконання приписів чинного, на момент державної реєстрації речового права, законодавства приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Усик Г.Я., за заявою приватного підприємства «Фіш-клуб» в особі директора Ліщини І.В., 14 липня 2016 року, видано свідоцтво за реєстровим №167, яким посвідчено, що право приватної власності на нежитлову будівлю, майстерню, одноповерхову, цегляну, загальною площею 941 кв.м, вартістю 299  795,20 грн., що розташована по вулиці Середня, б/н, в селі Білобожниця, Чортківського району, Тернопільської області, що раніше належало ПАП «Білобожницьке», села Білобожниця, Чортківського району, Тернопільської області на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно САВ №352449, виданого Білобожницькою сільською радою Чортківського району, Тернопільської області 18 лютого 2008 року, та зареєстрованого в Чортківському обласному комунальному міжрайонному бюро технічної інвентаризації 20 лютого 2008 року, належить ПП "Фіш-клуб". Підставою для видачі вказаного свідоцтва зазначено акт державного виконавця про проведені електронні торги від 02 липня 2016 року, затверджений начальником Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 02 липня 2016 року.
Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.
У частині 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній до 16.01.2020, яка діяла на час звернення з позовом у цій справі) було унормовано порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування. Так, за змістом зазначеної норми у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом а пунктом 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16.01.2020, тобто на момент ухвалення судами попередніх інстанцій рішень у цій справі, статтю 26 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції.
Відповідно до пунктів 1-3 частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній з 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Отже, в розумінні положень наведеної норми у чинній редакції, на відміну від положень частини 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав, як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав.
Починаючи з 16.01.2020, такий спосіб захисту, як скасування запису про проведену державну реєстрацію права вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Подібні правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 03.09.2020 у справі № 914/1201/19, від 23.06.2020 у справах № 906/516/19, № 905/633/19, № 922/2589/19, від 30.06.2020 у справі № 922/3130/19, від 14.07.2020 у справі №910/8387/19, від 20.08.2020 у справі № 916/2464/19, від 06.04.2021 у справі № 915/1890/19.
Як зазначено Верховним Судом у постанові від 20.05.2021 у справі № 361/953/16-ц, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно впливає на можливість реалізації прав особи, що його отримала, щодо нерухомого майна, отже, доводить дієвість та ефективність обраного позивачем способу захисту.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №915/1844/18, яка в силу вимог ч. 4 ст. 236 ГПК України врахована апеляційним господарським судом.
Таким чином апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позивачем правильно обрано спосіб захисту свого порушеного права шляхом скасування свідоцтва на право власності на майно.
Звідси, обгрунтованим є висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині скасування свідоцтва на право власності на майно реєстраційний №167 видане приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Усик Галиною Ярославівною на підставі акту про проведені електронні торги від 02 липня 2017 року.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 914/2350/18 (914/608/20) (провадження № 12-83гс21) зазначено, що: «за умови, якщо правовідносини між сторонами щодо спірного нерухомого майна мають договірний характер та таке майно не було відчужено до третіх осіб, вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно не може бути розцінена судами як неналежний спосіб захисту. Задоволення такого позову призводить до внесення державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про речове право позивача на спірне нерухоме майно.
Це відновлює становище, яке існувало до прийняття державним реєстратором оспорюваного рішення. Зазначене відповідає способу захисту, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 16 ЦК України. 
Судове рішення про задоволення позовних вимог про скасування рішення державного реєстратора (приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області) про державну реєстрацію прав є підставою для державної реєстрації права власності за позивачем тільки за умови, що на час вчинення реєстраційної дії право власності зареєстроване за відповідачем, а не за іншою особою.]
Велика Палата Верховного Суду зазначила, що положення абзацу третього частини третьої статті 26 Закону № 1952-IV (у редакції, чинній на момент звернення з позовом) адресовані насамперед суду, який, задовольняючи позов, зокрема, про скасування рішення державного реєстратора, має чітко визначитися з тим, кому саме і яке речове право внаслідок задоволення такого позову належить.
Тобто, стаття 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є публічною, процедурною нормою і не містить та й не може містити приватноправових способів захисту і одночасно та всупереч принципу диспозитивності зобов`язувати суб`єкта поєднувати позовні вимоги, яких приватно-правова норма не передбачає.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 01.02.2023 в справі № 316/2082/19, яка в силу вимог ч. 4 ст. 236 ГПК України врахована апеляційним господарським судом.
У справі, що переглядається вимога про скасування рішення державного реєстратора (скасування свідоцтва на право власності на майно реєстраційний №167, яке видане приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області) про державну реєстрацію права є належним способом захисту прав позивача у цій справі про ще зазначено вище.
Водночас суд першої інстанції, помилково вказав у резолютивній частині рішення про припинення речового права (права власності) ПП «Фіш-клуб» на об`єкт нерухомого майна будівля, майстерня загальною площею 941 кв. м. за адресою Тернопільська область, Чортківський район, с. Білобожниця, вул. Середня, будинок б/н зареєстроване за ним у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під реєстраційним номером 977142761255, номер запису про право власності 15490704, оскільки задоволення позовної вимоги ПП «Фіш-клуб» про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (скасування свідоцтва на право власності на майно реєстраційний №167, яке видане приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області) є підставою для державної реєстрації права власності за позивачем.
З огляду на наведене апеляційний господарський суд дійшов висновку, що резолютивну частину рішення суду першої інстанції належить змінити, виключивши з резолютивної частини рішення Господарського суду Тернопільської області від 24.02.2023 у справі №921/721/19 речення: “Припинити речові права (право власності) приватного підприємства «Фіш-клуб» ідентифікаційний код (код ЄДРПОУ) 36121912 на об`єкт нерухомого майна будівля, майстерня загальною площею 941 кв. м. за адресою вул. Гайова, 30, м. Тернопіль, 46008, зареєстроване за ним у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під реєстраційним номером 977142761255, номер запису про право власності 15490704”.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4)   порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для зміни мотивувальної частини рішення Господарського суду Тернопільської області від 24.02.2023 у справі № 921/721/19 в порядку статті 277 Господарського процесуального кодексу України, викладення її в редакції цієї постанови та виключення пункту 3 з резолютивної частини рішення Господарського суду Тернопільської області від 24.02.2023 у справі №921/721/19.
Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1-3 статті 86 ГПК України (в редакції Закону №132-IX від 20.09.2019), суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судові витрати
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника, а саме судовий збір в розмірі 40  112,34 грн., який сплачений згідно з платіжною інструкцією за № 5672 від 12.05.2023.
Керуючись, ст. ст. 269, 270, 275, 277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд – 

                                        ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) за № 9355/27.14-28/1 від 25.04.2023 задоволити частково.
Рішення Господарського суду Тернопільської області від 24.02.2023 у справі №921/721/19 – частково змінити.
Виключити з резолютивної частини рішення Господарського суду Тернопільської області від 24.02.2023 у справі №921/721/19 речення: “Припинити речові права (право власності) приватного підприємства Фіш-клуб ідентифікаційний код (код ЄДРПОУ) 36121912 на об`єкт нерухомого майна будівля, майстерня загальною площею 941 кв. м. за адресою вул. Гайова, 30, м. Тернопіль, 46008, зареєстроване за ним у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під реєстраційним номером 977142761255, номер запису про право власності 15490704”.
Викласти мотивувальну частину рішення Господарського суду Тернопільської області від 24.02.2023 у справі №921/721/19 в редакції цієї постанови.
В решті рішення Господарського суду Тернопільської області від 24.02.2023 у справі №921/721/19 залишити без змін.
Судовий збір в розмірі 40  112,34 грн. покласти на апелянта.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.
Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий-суддя                                                              Бойко С.М.

Судді                                                                                        Бонк Т.Б.
                                                                                              
                                                                                                              Якімець Г.Г.

Повний текст постанови складено 05.09.2023