Справа № 127/16499/20 
Провадження № 33/801/720/2023
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковбаса Ю. П.
Доповідач: Матківська М. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року                                                                               м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Матківська М. В.,
розглянувши за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і його захисника – адвоката Бодачевської Мирослави Володимирівни,
апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 
на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

Встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 542929, складеного 21 липня 2020 року о 07 год 50 хв, - водій ОСОБА_1 21 липня 2020 року о 03 год 50 хв у м. Вінниці по вул. Київська, 118 керував транспортним засобом марки «MITSUBISHI PAJERO», д.н.з НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, освідування проводилося у медичному закладі КП ВОНД «Соціотерапія» у встановленому законом порядку лікарем-наркологом, результат позитивний, висновок № 2376, чим порушив вимоги п. п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП  та притягнуто його до адміністративної відповідальності, наклавши стягнення у виді штрафу розміром 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн на користь держави з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 грн.
Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, пославшись на те, що він не був присутнім при складенні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, а була присутня зовсім інша особа. За адресою вказаною у протоколі та на яку надсилалась кореспонденція судом першої інстанції він не проживає та ніколи не проживав. Про накладене на нього стягнення він дізнався лише 10 липня 2023 року, коли його викликали у виконавчу службу та повідомили про винесену відносно постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та стипендію боржника, згідно постанови суду про його притягнення до адміністративної відповідальності. 
В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати і закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що 21 липня 2020 року за кермом автомобіля «Mitsubishi Pagero» д.н.з. НОМЕР_1 у м. Вінниці по вул. Київська, 118 у стані наркотичного сп`яніння перебував інший громадянин, а не ОСОБА_1 , що підтверджується наявними у справі про адміністративне правопорушення доказами. Згідно із відеозаписом, що міститься на диску, який долучений до матеріалів справи неодноразово зазначається особа, яка іменується як ОСОБА_2 . При цьому, шляхом візуального спостереження та порівняння із фото в паспорті громадянина України і самим громадянином можна встановити, що особи на відео повністю відрізняються від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі яких документів було встановлено, що особа, яка перебувала за кермом – це ОСОБА_1 , матеріали справи доказів не містять.
В судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і його захисник – адвокат Бодачевська М. В. підтримали апеляційну скаргу, просять її задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження, а постанову суду скасувати і закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду та апеляційна скарга підлягають до задоволення за таких підстав.
Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Як свідчать матеріали справи, захисником особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – адвокатом Бодачевською М. В. 23 березня 2023 року подавалась апеляційна скарга з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 25 серпня 2020 року (а. с. 34-52). 
Постановою Вінницького апеляційного суду від 11 квітня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої його захисником адвокатом Бодачевською М. В., про поновлення строку на подання апеляційної на апеляційне оскарження. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його захисником адвокатом Бодачевською М. В. на постанову Вінницького міського суду від 25 серпня 2020 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернуто особі, яка її подала (а. с. 55-56). 
Разом з тим, у іншій адміністративній справі № 127/16211/20 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, на підставі складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 542930 від 21 липня 2020 року, постановою Вінницького апеляційного суду від 08 травня 2023 року клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Бодачевської М. В. про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено. Поновлено захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокату Бодачевській М. В. строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2020 року. 
З викладеного слідує, що за подіями, що відбувалися 21 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 було складено два протоколи про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 542930 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та ДПР18 № 542929 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому доводи скаржника стосовно підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження у адміністративних справах за вказаними протоколами є аналогічними. 
Отже, постанова Вінницького апеляційного суду від 08 травня 2023 року у справі № 127/16211/20 має приюдиційне значення у цій справі, а тому з метою уникнення ухвалення суперечливих судових актів щодо одного й того ж питання, за необхідності встановлення об`єктивної істини, щодо подій за які ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у цій справі, апеляційний суд вважає за необхідне поновити скаржнику строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 25 серпня 2020 року.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно вимог статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
За правилами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно роз`яснень, наданих у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
По справі встановлено, що 21 липня 2020 року працівником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 542929, відповідно до якого водій ОСОБА_1 21 липня 2020 року о 03:50 год у м. Вінниці по вул. Київська, 118, керував транспортним засобом марки «MITSUBISHI PAJERO», д.н.з НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в КП ВОНД «Соціотерапія» - висновок № 2376. У даному протоколі відсутні будь-які підписи особи, відносно якої складено цей протокол, наявна лише відмітка – відмовився (а. с. 2).
Згідно пункту 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно висновку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2376 від 21 липня 2020 року, медичний огляд проведено відносно особи – ОСОБА_2 (п. 2 висновку), ІНФОРМАЦІЯ_2 (пункт 3 висновку). Висновок в самому низу містить відмітку лікаря ОСОБА_3 : «Виправленому в пункті 2 і 3 вірити» і засвідчено її печаткою.
У пункті 10 висновку зазначено: ОСОБА_2 – взято у дужки, зверху запис: ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного (амфітамін) сп`яніння. Від підпису обстежувана особа відмовилася (пункт 11) (а. с. 5).
В акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2376, заповненого 21 липня 2020 року о 04:20 год, наявні такі ж виправлення: прізвище, ім`я, по батькові особи – ОСОБА_2 (п. 1 акту), ІНФОРМАЦІЯ_2 (пункт 2 акту). В акті в самому низу міститься відмітка лікаря ОСОБА_3 : «Виправленому в пункті 1 і 2 вірити» і засвідчено її печаткою. У пункті 19 акта «Інші прояви та симптоми» вказано: «Не виявлено. Категорично відмовився пити таблетку сечогінного. Повідомив, що він не ОСОБА_4 , назвати свої данні відмовився».
Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складене поліцейським роти 2 БУПП у Вінницькій області ДПП капралом поліції Олександром Сергійовичем Герасимчуком 21 липня 2020 року о 04:00 год, також містить виправлення, проте без їх засвідчення: прізвище, ім`я, по батькові водія транспортного засобу, який направляється на огляд: ОСОБА_2 , закреслено і зверху написано: ОСОБА_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , закреслено і дописано: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 , закреслено дописано: АДРЕСА_1 ; особу встановлено: паспорт НОМЕР_2 – закреслено, дописано «база армор». 
Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В оскаржуваній постанові суд першої інстанції вважав, що вина ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 542929, висновком КП ВОНД «Соціотерапія» № 2376, рапортом інспектора поліції, протоколом про адміністративне затримання серії АЗ № 098747, карткою обліку адміністративного правопорушення та іншими матеріалами наявними в справі про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованим, оскільки в порушення вимог ст. 280 КУпАП суд не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення.
У відповідності до ст. 256 КУпАП,  у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Згідно з ч. 2 ст. 259 КУпАП при вчиненні порушень правил користування засобами транспорту, правил щодо охорони порядку і безпеки руху, правил спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, правил пожежної безпеки, санітарних норм на транспорті порушника може бути доставлено уповноваженою на те особою в поліцію, якщо у нього немає документів, що посвідчують особу, і немає свідків, які б могли повідомити необхідні дані про нього.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Як вбачається з відеозапису з нагрудних камер поліцейських, інспектор поліції Герасимчук О. С., всупереч вимогам ч. 2 ст. 259 КУпАП встановлює особу правопорушника шляхом опитування. Невідома особа назвала себе: ОСОБА_2 . У подальшому було встановлено, що ОСОБА_2 насправді інша особа, яка в момент зупинки транспортного засобу перебувала на пасажирському сидінні та є власником вищевказаного автомобіля, а керування своїм транспортним засобом передав іншій особі, яка в подальшому називалась ім`ям: ОСОБА_1 (а. с. 8).
З оглянутого відеозапису можна встановити, що ОСОБА_1 , особу якого встановлено у суді апеляційної інстанції, та особа на відео це різні особи. Тому, зазначеним відеозаписом повністю підтверджуються надані ОСОБА_1 пояснення стосовно того, що 21 липня 2020 року о 03:50 год він не перебував за кермом транспортного засобу «Mitsubishi Pagero» д.н.з. НОМЕР_1 та той факт що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 542929 від 21 липня 2020 року складено стосовно іншої особи.
Окрім цього, ОСОБА_1 надав до апеляційної скарги копію Витягу з реєстру територіальної громади стосовно адреси місця проживання станом на 10 березня 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 (а. с. 68). Вказана адреса збігається з єдиною адресою місця реєстрації зазначеної в паспорті ОСОБА_1 (а. с. 66 на звороті). У протоколі зазначена інша адреса: АДРЕСА_1 . 
Тобто, працівник поліції фактично не встановивши особу, яка порушила правила дорожнього руху, склав протокол на іншу особу, яка не причетна до вчинення вказаного правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а справу закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

Постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 25 серпня 2020 року.
Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – задовольнити.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – скасувати.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя	М. В. Матківська