КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
    03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Апеляційне провадження № 33/824/2294/2023
Справа № 757/25365/22
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

16 червня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Зінов`єва Д.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його інтересах  захисником - адвокатом Зінов`євим Дмитром Сергійовичем  на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2022 року 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого технічним директором в «Еквидес Клуб», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,  
 
встановив:
 
Постановою Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 30.08.2022 року о 14 год. 45 хв. в м. Києві по бульвару Дружби Народів, керував автомобілем Хюндай, д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння кінцівок пальців рук, неприродня блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що зафіксовано на нагрудну боді-камеру № 472673 працівника поліції, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.  
 
Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Зінов`єв Д.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2022 року, провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не повне з`ясування всіх  фактичних обставин справи.
В обґрунтування апеляційної скарги звертає увагу на те, що проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхомвручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точнийчас видачі направлення тощо. І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП. Якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за статтею 130 КУпАП відсутні.
Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що працівник поліції порушив встановлений законом порядок проведення огляду та направлення ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.
Таким чином, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням вимог Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, такий огляд є недійсним, відповідно до п. 5 ст. 266 КУпАП.
Судом першої інстанції було проігноровано те, що вину у вчиненні скоєного правопорушення не визнав та стверджував, що приїхав до лікарняного закладу, погодився на проходження огляду у лікаря нарколога, але не мав часу для очікування черги та працівники поліції підтвердили йому, що він може пройти такий огляд пізніше, в тому числі на наступний день (результати досліджень медичної лабораторії «CSD LAB» № CS8747397 від 31.08.2022, довідка КМНКЛ «Соціотерапія» № 004418 від 10.09.2022 додаються), що ним і було зроблено. Зазначав, що вимога поліцейських пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння була немотивованою.
Судом першої інстанції було проігноровано те, що фрагментовані відеозаписи, наявні в матеріалах справи, не є належним доказом у справі, оскільки на ньому не зафіксовано, що ОСОБА_1 має хоча би одну з ознак наркотичного сп`яніння, а також, що йому були роз`яснені його права та обов`язок на вимогу працівника поліції пройти огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння, наслідки відмови від проходження такого огляду, взагалі зафіксована лише відмова ОСОБА_1 від проходження огляду, а отже у працівника поліції не було жодної підстави пропонувати йому пройти огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння так і складати протокол про адміністративне правопорушення.
Працівниками поліції не доведено шляхом надання переконливих та незаперечних доказів наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, а відповідно і законність вимоги у проведенні огляду особи у медичному закладі на виявлення стану наркотичного сп`яніння. Наявність такої ознаки наркотичного сп`яніння як тремтіння пальців рук, оскільки ця обставина не підтверджується відеозаписом долученим до матеріалів справи. Натомість з відеозапису вбачається, що поведінка ОСОБА_1 відповідає обстановці і у нього відсутні видимі ознаки наркотичного сп`яніння. Ці докази також вказують, що працівниками поліції не було відразу чітко та зрозуміло доведено ОСОБА_1 його обов`язок пройти огляд у медичному закладі на виявлення стану наркотичного сп`яніння. Фрагменти відеозапису містять лише пропозицію працівника поліції пройти огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння, що без наявності записів про роз`яснення, що такий огляд є його обов`язком, у разі невиконання якого він підлягає відповідальності, не можна розцінювати як відмову від проходження обов`язкового огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння, оскільки працівником поліції було висловлено не вимогу пройти огляд, а пропозицію, яка створює у особи враження про добровільну наявність у нього права відмовитись від огляду без наслідків. Доказів, які б спростовували твердження ОСОБА_1 , до протоколу про адміністративне правопорушення не надано, в тому числі відеозаписів, які б в повній мірі відображали законність вимоги працівника поліції, виявлення ознаки наркотичного сп`яніння, роз`яснення прав особі, обов`язку та наслідків відмови від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння.
Судом першої інстанції було проігноровано те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Також не було враховане те, що під час зупинки та подальших дій працівниками поліції порушено право ОСОБА_1 на захист, такими діями було порушено права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі
про адміністративне правопорушення (Постанова Верховного Суд у складі колегії суддів
Касаційного адміністративного суду від 18.02.2021 у справі № 524/9827/16-а).
Одночасно захисник ОСОБА_1 - адвокат Зінов`єв Д.С. подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2022 року. 
Обґрунтовуючи підстави для поновлення строку, адвокат Зінов`єв Д.С. посилається на те, що оскаржувана постанова була винесена 15 листопада 2022 року, останнім днем на подачу апеляційної скарги було 25 листопада 2022 року та 25 листопада 2022 року апеляційна скарга була направлена на офіційну електронну пошту Печерського районного суду міста Києва, а отже в строк передбачений чинним законодавством. Разом з тим, 29 березня 2023 року представником скаржника була отримана постанова Київського апеляційного суду від 14 березня 2023 року по справі № 757/25365/22-п, якою було повернуто апеляційну скаргу, в якій було зазначено, що у порушення вимог ч. 2 ст. 271 КУпАП адвокат до апеляційної скарги не додав засвідченого підписами сторін витягу з договору про надання правової допомоги, який обов`язково додається до ордера. 
 
Відповідно до положень ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову було винесено Печерським районним судом м. Києва 15 листопада 2022 року за участі, яка притягується до адміністративної відповідальності.
25 листопада 2022 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Зінов`єв Д.С. надіслав засобами електронного зв`язку до суду першої інстанції апеляційну скаргу на постанову Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2022 року. 
Постановою Київського апеляційного суду від 14 березня 2023 року апеляційну скаргу було повернуто особі, яка її подала, оскільки у порушення вимог ч. 2 ст. 271 КУпАП адвокат до апеляційної скарги не додав засвідченого підписами сторін витягу з договору про надання правової допомоги, який обов`язково додається до ордера.
Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі, щодо пропуску строку на апеляційне оскарження, матеріалами справи не спростовуються.  
Вивчивши матеріали справи, вислухавши захисника ОСОБА_1 - адвоката Зінов`єв Д.С. з метою забезпечення права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на апеляційне оскарження судового рішення, вважаю за можливе клопотання про поновлення строку задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2022 року.
 
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції адвокат Зінов`єв Д.С. підтримав доводи апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП  скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вислухавши пояснення адвоката Зінов`єва Д.С., дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги та переглянувши відеоматеріали досліджуваних подій за участю водія ОСОБА_1 , вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
 
Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
За положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення  справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, відповідно до  ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - відмова від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, всупереч п. 2.5  Правил дорожнього руху України - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
 
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АДД № 374142 від 30.08.2022 року, ОСОБА_1 30.08.2022 року о 14 год. 45 хв. в м. Києві по бульвару Дружби Народів, керував транспортним засобом Хюндай, д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння кінцівок пальців рук, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 ЦПК України 
Даний протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений, в силу ст. 255 КУпАП уповноваженою на те особою - інспектором взводу № 1, роти № 3, батальйону № 3, полку №с 1  з (ОПБ) УПП в м. Києві ДНП лейтенантом поліції Головко М.А.
Зі змістом вказаного протоколу ОСОБА_1 ознайомився, що засвідчено його особистим підписом. В графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення, ОСОБА_1 зазначив: «поспішав на роботу не мав часу». 
Матеріали справи не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 або його захисником дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КупАП.  
Судом апеляційної інстанції переглянуто відеозапис з нагрудної камери працівника поліції щодо досліджуваних подій.
Так, з відеозапису вбачається, що працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пред`явити посвідчення водія. Після чого, працівник поліції пояснив, що  ОСОБА_1 доставлено до медичного закладу на вул. П. Запорожця, 20, оскільки він був зупинений за порушення правил дорожнього руху і під час спілкування у нього було виявлено ознаки  наркотичного сп`яніння, а саме: блідість обличчя, тремтіння пальців рук. В подальшому працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 , що  він знаходиться на вул. П. Запорожця, 20 у лікаря нарколога, та запитали у нього, чи погоджується він пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповів, що він відмовляється, оскільки не має часу. Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що на нього буде складено адміністративний протокол про те, що він керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та запитав чи зрозуміло йому, що ОСОБА_1 не заперечив. 
В подальшому працівники поліції почали складати та оформлювати адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. Після чого, працівники поліції ознайомив з повним змістом протоколу про адміністративне правопорушення за порушення п.2.5. ПДР України (відмова від проходження огляду на стан сп`яніння), запропонував підписати протокол на написати пояснення, роз`яснив його права, в тому числі право на захист, ст. 63 Конституції України та інші права, визначені законом. 
Жодних заперечень з приводу складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водія ОСОБА_1 не висловлював.
 
Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого,  зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.
Відповідальність за статтею 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність  за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Поліцейські, виявивши у водія ознаки сп`яніння (алкогольного або наркотичного), який свідчить про зниження уваги та швидкості реакції водія, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язані вчинити дії по перевірці стану водія на предмет перевірки дотримання водієм вимог підпунктів "а" та "б" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, а водій відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху повинен на вимогу працівника поліції - пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду  передбачені статтею 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України  від  9 листопада 2015 року за   № 1452/735.  
Відповідно до ч. 2-6 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
 
Згідно з п.1 Розділу 1 Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735,  огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України  є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з вимогами п. 9, 12 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове (п. 7 Розділу ІІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735).
Згідно з вимогами, передбаченими п. 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду
Згідно з п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, у редакції на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у  разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду  в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків  складає  протокол  про  адміністративне правопорушення, у якому  зазначає  ознаки  сп`яніння  і  дії водія щодо ухилення від 
огляду. 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частині 2 статті 251 КУпАП).
Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Згідно з п.  1 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України  11 січня 2019 р.  за № 28/32999, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.
Враховуючи вище наведене, в сукупності досліджених доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5  Правил дорожнього руху України.
 
Відеозаписом подій, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що відповідає положенням ст. 266 КУпАП та є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Будь-якого тиску на ОСОБА_1 або провокації з боку працівників поліції щодо відмови від походження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, з відеозапису з нагрудної камери працівників поліції  судом не встановлено.  
Отже, відеозаписом подій, наявним в матеріалах справи, чітко зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що відповідає положенням ст. 266 КУпАП та є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому доводи захисника в цій частині є необґрунтованими та безпідставними. 
 
У даному випадку, із урахуванням наявного у матеріалах справи відеозапису, на якому чітко зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, присутність свідків не є обов`язковою, що узгоджується з положеннями ч.2 ст. 266 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними. 
Так, Законом України №1231-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», який набрав чинності 17.03.2021 року, до ч.2 ст.266 КУпАП, яка врегульовувала процедуру огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, внесено зміни. Зокрема, якщо в попередній редакції присутність двох свідків під час огляду була обов`язковою, то в діючій редакції ч.2 ст.266 КУпАП достатньо відеозапису, і лише в разі неможливості застосування відеозапису огляд проводиться у присутності двох свідків.
З аналізу диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП убачається, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, ОСОБА_1 особисто відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що зафіксовано технічними засобами відеозапису. У даному  випадку дії працівників поліції відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
При цьому, ОСОБА_1 жодним чином не заперечував складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, не висловлював з цього приводу жодних міркувань та заяв. У протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП також відсутні будь-які заперечення ОСОБА_1 .
Разом з тим, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення ті пояснення, які вважав за потрібні, однак свою незгоду із викладеними у ньому відомостями не зазначив.  
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735 не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду та повністю спростовуються встановленими судом обставинами справи.
 
Доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія ОСОБА_1 , спростовуються саме матеріалами справи, в якому міститься направлення відносно ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість, складеного 30 серпня 2022 року о 14:55 год. (а.с. 2.). 
Додану ОСОБА_1 в суді першої інстанції копію висновку КМНКЛ «Соціотерапія» № 004418 від 10.09.2022 року щодо огляду на стан сп`яніння та результати досліджень медичної лабораторії «CSD LAB» № CS8747397 від 31.08.2022, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки з  висновку вбачається, що огляд було проведено 31 серпня 2022 року о 10 год. 10 хв.  шляхом самозвернення, тобто у відсутності поліцейських,  що не відповідає вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735. 
Відповідно до п. 9, 12 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Тобто, законодавством чітко передбачено, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться виключно в закладі охорони здоров`я, при цьому, саме поліцейські зобов`язані забезпечити направлення водія до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині  є безпідставними.  
Крім того, слід зазначити, що водій має можливість  самостійно пройти  огляд у відповідному закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, у випадку незгоди з результатами огляду на місці зупинки. У даному випадку, у працівників поліції виникли сумніви, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, а тому обґрунтовано запропонували йому пройти огляду у  найближчому закладі охорони здоров`я, що відповідає вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735. 
ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому результати огляду, проведені не в строк, визначений Інструкцією від 09.11.2015 року № 1452/73, не мають правового значення, адже  ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння незалежно від факту перебування особи у такому стані.
Оскільки з урахуванням вимог ч. 1   ст.  130 КУпАП відповідальність за складеним протоколом у ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, при цьому факт відмови від проходження огляду ОСОБА_1 підтвердив на технічний відеозапис, то  доводи апеляційної скарги про те, що  ОСОБА_1 не мав ознак наркотичного сп`яніння є безпідставними. 
 
Згідно з ч.3 ст. 266 КУАП, перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Згідно з п.п. 1 Розділу ІІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.
Отже, назви та адреси медичних закладів, в яких проводиться медичний огляд водіїв транспортних засобів, направлені працівниками поліції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. 
Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
 
Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, спростовуються відеозаписом, наявним в матеріалах справи та даними протоколу про адміністративне правопорушення, з якого убачається, що водієві були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що засвідчено підписом особи, відносно якої складено протокол.
Згідно зі ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Отже, оскільки, відповідно до вимог, передбачених ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, а процедура проведення огляду на стан сп`яніння і складання протоколу про адміністративне правопорушення не є розглядом справи про адміністративне правопорушення, то участь адвоката під час їх проведення не є обов`язковою.
 
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 скористався своїм правом на захист під час розгляду справи в суді як першої так і апеляційної інстанції, що відповідає вимогам  ст. 268 КУпАП. При цьому, право на участь адвоката  ОСОБА_1 було роз`яснено працівниками поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, про що також свідчить технічний відеозапис.
Отже,  наявні в матеріалах справи докази вказують на порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а отже і на факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Враховуючи викладене, судом першої інстанції відповідно до ст. 280 КУпАП належним чином встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, та досліджено докази, наявні в матеріалах справи, на підставі яких зроблено обґрунтований висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З огляду на вищенаведене, перевіривши наявні у справі докази, доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують правильності та законності постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2022 року, а тому не можуть бути визнані обґрунтованими та бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . 
З урахуванням викладеного, порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП,   
постановив:
 
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2022 року. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його інтересах захисником - адвокатом Зінов`євим Дмитром Сергійовичем  - залишити без задоволення.
Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2022 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду                                          Т.І. Ящук