УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
05 жовтня 2023 року
м. Київ
справа №740/1503/20
провадження № 51-1381км22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                         ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув клопотання захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , про поновлення їй строку на касаційне оскарження та її касаційну скаргу на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 лютого 2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 18 травня 2023 року, які постановлені в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019270180001367, за обвинуваченням 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лосинівки Ніжинського району Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 Кримінального кодексу України (далі - КК України) раніше не судимого, 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України.
Суть питання
Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 лютого 2021 року ОСОБА_5 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 1 ст. 152 КК України - на строк 5 років; за ч. 2 ст. 152 КК України -на строк 8 років; за ч. 2 ст. 185 КК України - на строк 3 роки; за ч. 1 ст. 187 КК України - на строк 5 років; за ч. 2 ст. 187 КК України - на строк 9 років із конфіскацією частки особисто належного йому майна; за ч. 2 ст. 345 КК України - на строк 3 роки.
На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років із конфіскацією частки особисто належного йому майна.
Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого суду, сторона захисту оскаржила його до апеляційного суду.
Чернігівський апеляційний суд ухвалою від 10 січня 2022 року залишив вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_5 без змін.
Постановою Верховного Суду від 30 січня 2023 року вищевказану ухвалу апеляційного суду скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Чернігівський апеляційний суд ухвалою від 18 травня 2023 року залишив вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_5 без змін.
У касаційній скарзі захисник, поза межами строку на касаційне оскарження, звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказані рішення судів попередніх інстанцій стосовно її підзахисного і закрити кримінальне провадження.
Також захисник клопоче про поновлення їй строку на касаційне оскарження, обґрунтовуючи поважність його пропуску тим, що повний текст оскаржуваної ухвали від 18 травня 2023 року було складено 05 червня 2023 року та отримано нею 09 червня 2023 року засобами поштового зв`язку, а тому вважає, що строк на касаційне оскарження нею був пропущений з поважних причин і просить його поновити.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) касаційну скаргу на судові рішення може бути подано протягом трьох місяців із дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення. 
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Воно надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, визначитися з своїми аргументи та їх обґрунтуванням.
При цьому правило початку перебігу строку на касаційне оскарження, визначене ст. 426 КПК України, є загальним для всіх учасників кримінального провадження за винятком засудженого, який перебуває під вартою.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку касаційного оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення. 
Ухвалу апеляційного суду стосовно ОСОБА_5 ухвалено 18 травня 2023 року, а тому останнім днем подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції для захисника було 21 серпня 2023 року (з урахуванням вихідних днів).
Однак захисник подала касаційну скаргу до суду касаційної інстанції лише 29 вересня 2023 року (згідно її підпису на касаційній скарзі), тобто після закінчення визначеного ч. 2 ст. 426 КПК України строку на касаційне оскарження.
Частиною 1 ст. 117 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлено за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. 
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 27 березня 2019 року (справа № 127/17092/18), особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
При цьому Верховний Суд вважає, що передбачений КПК України строк на касаційне оскарження, а саме 3 місяці, є досить тривалим та достатнім для того, щоб, навіть за наявності певних труднощів у особи, вчасно подати касаційну скаргу, у разі її сумлінного ставлення для користування своїми процесуальними правами.
Таким чином, навіть якщо взяти до уваги, що повний текст захисник отримала лише 09 червня 2023 року, це не позбавляло її можливості вчасно звернутися до Верховного Суду для реалізації права на касаційне оскарження в межах визначеного процесуального строку, оскільки після отримання копії оскаржуваного рішення апеляційного суду вона мала більше 2 місяців для подання касаційної скарги.
З огляду на викладене Верховний Суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 не навела переконливих доводів щодо наявності поважних причин пропуску нею строку на касаційне оскарження, а тому заявлене клопотання не підлягає задоволенню. 
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку касаційного оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення. 
Враховуючи викладене, Верховний Суд, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, вважає за необхідне повернути касаційну скаргу, оскільки  ОСОБА_4 подала її після закінчення строку касаційного оскарження, а з її клопотання не вбачається підстав для його поновлення. 
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про поновлення їй строку на касаційне оскарження вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 лютого 2021 року та ухвали Чернігівського апеляційного суду від 18 травня 2023 року стосовно ОСОБА_5 .
Повернути касаційну скаргу ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                           ОСОБА_3