УХВАЛА
12 липня 2023 року 
м. Київ 
справа № 160/75/20
адміністративне провадження № К/990/22673/23 
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шишова О.О., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2023 року у справі № 160/75/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Дніпровська міська рада, про скасування податкових повідомлень-рішень,
установив:
24 січня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі № 160/75/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Дніпровська міська рада, про скасування податкових повідомлень-рішень, з такими вимогами:
- рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року по справі №160/75/20 скасувати;
- позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Дніпровська міська рада, про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити в повному обсязі.
Обґрунтовуючи заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначено, що після ухвалення рішення суду першої інстанції позивачу стали відомі обставини, які є істотними для справи, що не були встановлені судом і які не були і не могли бути йому відомі під час розгляду цієї справи, а саме 22 листопада 2022 року рішенням Жовтневого районного суду                                         м. Дніпропетровська по справі № 201/4058/22 квартири позивача, щодо яких нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, згідно спірних у справі № 160/75/20 податкових повідомлень-рішень, були визнані непридатними для проживання. Оскільки житлове приміщення є непридатними для проживання то, відповідно, не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2023 року, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 травня           2023 року, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду за нововиявленими обставинами в адміністративній справі №160/75/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Дніпровська міська рада про скасування податкових повідомлень-рішень.
Не погоджуючись із зазначеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій позивач просить скасувати оскаржувані рішення.
Під час перевірки поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) установлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку. 
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Суд звертає увагу скаржника на те, що оскаржуючи рішення судів про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами скаржнику обґрунтування підстав касаційного оскарження необхідно застосовувати абзац другий частини четвертої статті 328 КАС України, а саме обґрунтування повинно стосуватись неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Однак, перевіркою змісту касаційної скарги позивача з касаційного оскарження процесуальної ухвали суду встановлено, що скаржник не обґрунтовує, в чому саме полягає неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Доводів (з належним їх обґрунтуванням) про неправильне застосування або порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, та яких саме, касаційна скарга не містить.
Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму процесуального права порушено судами першої та (або) апеляційної інстанцій, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження. 
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.
Керуючись статтями 328, 330, 332, 359 КАС України, -
ухвалив:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2023 року у справі № 160/75/20 повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                                            О.О. Шишов