Номер провадження: 33/813/1235/23
Номер справи місцевого суду: 522/8028/23   3/522/6166/23 
Головуючий у першій інстанції Іванов В.В. 
Доповідач Лозко Ю. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       21.09.2023 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах 
Лозко Ю.П.,за участю секретаря судового засідання Трофименка О.О., захисниці особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Наумової Інни Федорівни, потерпілого ОСОБА_2 
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 06 червня 2023 року
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 06 червня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Вирішено питання щодо судового збору.
       Судом першої інстанції встановлено, що 11 квітня 2023 року о 09 год. 30 хв., громадянин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Toyota Hilux» 
д.н.з. НОМЕР_1 в м. Одесі по Сільськогосподарському провулку, 2, рухаючись заднім ходом, не переконався в безпечності маневру, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, в результаті чого здійснив наїзд на припаркований позаду транспортний засіб «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_2 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.
В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 06 червня 2023 року.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції проігнорував ту обставину, що протокол про адміністративне правопорушення складено не 11 квітня 2023 року на місці події, а 13 квітня 2023 року в приміщенні відділення поліції. На думку апелянта, місцевий суд не звернув увагу на те, що відсутні фактичні дані в протоколі про адміністративне правопорушення, які вказують на те, що він здійснив правопорушення, а тому, протокол не може підтверджувати наявність правопорушення. Поза увагою суду також залишилось і те, що у протоколі в графі «свідки чи потерпілі» зазначено, що вони не залучалися, однак за незрозумілих для апелянта обставин, суд вирішив залучити та допитати потерпілого та свідка, відомості про яких не занесені до протоколу та які не допитувалися поліцейськими. Під час розгляду справи, апелянт неодноразово акцентував увагу суду на тому, що покази свідка ОСОБА_3 містять неточності та розбіжності, також зазначав, що цей свідок працює в тій самій організації, що й ОСОБА_2 , та можливо є його підлеглим, що викликає у апелянта запитання взагалі про можливість допиту цієї особи в якості свідка. Вважає, що суд «перекрутив» покази, надані його дружиною ОСОБА_4 , а також по-іншому відобразив у судовому рішенні пояснення свідка ОСОБА_3 , надані ним в судовому засіданні. Окрім того, суд першої інстанції проігнорував ту обставину, що до змісту протоколу про адміністративне правопорушення у графі «до протоколу додаються» правоохоронцями було внесено допис, а саме «CD-1 шт». На переконання апелянта, до протоколу не додано доказів, які беззаперечно підтверджують невідповідність його дій вимогам Правил дорожнього руху.
Заслухавши адвоката Наумову І.Ф. за доводами апеляційної скарги, пояснення потерпілого ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до положень ч.7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Згідно приписів ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Диспозиція указаної норми статті ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього руху, указана норма за своєю властивістю є бланкетною, тобто з метою її застосування та врегулювання суспільних відносин, виникає необхідність звернення до нормативно-правових актів, які детально регламентують зазначені правила.
Обов`язки водіїв та пішоходів, а також технічні вимоги до транспортних засобів регулюють Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року N 1306 (з подальшими змінами та доповненнями) (далі -Правила).
За п. 1.3 вказаних Правил учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п. 1.4).
Відповідно до п.10.9 Правил під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показання технічних засобів, що мають функції фотозйомки, а також інші документи.
В основу висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції поклав відомості зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, схемі ДТП, письмових поясненнях ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , також місцевий суд врахував пояснення надані цими особами в судовому засідання, а також пояснення свідка ОСОБА_5 . 
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №414391 від 13 квітня 2023 року убачається, що поліцейськими установлено, що: « ОСОБА_1 
11 квітня 2023 року о 09.30 год. в м. Одесі, пров. Сільськогосподарський,2, керував транспортним засобом «Toyota», н/з НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не переконався в безпеці маневру, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, в результаті здійснив наїзд на припаркований позаду транспортним засіб «Mitsubishi», номерний знак НОМЕР_3 , яке внаслідок транспортного зіткнення отримало механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.10.9 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП» (а.с. 1).У графі протоколу «свідки чи потерпілі» поліцейським вказано «не залучилась». У графі до «протоколу додаються» правоохоронцями зазначено – «матеріали ДТП, СD-1 шт». У графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено: «на окремому аркуші, з протоколом не згоден. ОСОБА_1 , підпис, 13.04.2023 року». Копію цього протоколу ОСОБА_1 отримав про що свідчить підпис останнього.
Наявна у матеріалах схема місця ДТП містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти, дані про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортний засіб, причетний до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, зазначено ідентифікаційні дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження, зокрема вказано, що у автомобіля «Mitsubishi Lancer» пошкоджена нижня частина транспортного засобу: рамка номерного знаку та знак. Ці обставини, зафіксовані у схемі ДТП, засвідчені підписами водії автомобілів, причетних до події, а саме 
 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Характер та локалізація пошкоджень транспортного засобу «Mitsubishi Lancer» 
д.н.з. НОМЕР_2 зазначених у схемі ДТП, підтверджується також фотографіями, наданими поліцейськими, з яких серед іншого убачається пошкодження рамки номерного знаку автомобіля «Mitsubishi», розташованої на передньому бампері цього транспортного засобу. Також за допомогою фотографій поліцейськими зафіксовано наявність потертостей на задній частині (фаркопі) автомобіля з номерним знаком НОМЕР_1 (а.с. 11).
Сукупність зазначених вище доказів свідчать про те, що у дійсності мало місце зіткнення транспортним засобів, унаслідок чого передня частина автомобіля «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_2 , а саме рамка номерного знаку отримала механічні пошкодження, оскільки була деформована, а також існує потертість на задній частині (фаркопі) автомобіля «Toyota Hilux» НОМЕР_1 .
З письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих працівникам поліції 11 квітня 2023 року убачається, що водій повідомив правоохоронцям такі обставини: «11 квітня десь 
о 09 год. 30 хв. він вийшов з двору дому №5 по пров. Сільськогосподарському, підійшов до автомобіля, завів та поїхав вперед, виїжджаючи з місця паркування та з провулку. Через 5 хвилин на вул. Семінарська біля будинку №25 його підрізав чорний автомобіль 
д/н НОМЕР_2 і почав звинувачувати що він йому пошкодив автомобіль. Наголошує – ні водія, ні автомобіль НОМЕР_2 він не бачив, для виїзду з місця паркування назад не здавав, бо не потрібно було, достатньо місця для виїзду вперед. Обвинувачень водія а/м ВН6213 НК не визнає» (а.с. 6).
Цього ж дня, тобто 11 квітня 2023 року потерпілий ОСОБА_2 надав працівникам поліції письмові пояснення у яких виклав такі обставини: «11 квітня 2023 року близько 09.30 год. він знаходився за адресою: м. Одеса, пров. Сільськогосподарський,2, у службовому кабінеті. Його автомобіль «Mitsubishi Lancer» був припаркований біля будинку управління 9 спортивного клубу. До нього зайшов охоронець ОСОБА_3 і сказав, що автомобіль «Toyota Hilux» НОМЕР_1 рухаючись заднім ходом при виїзді з місця паркування, скоїв наїзд на його автомобіль та залишив місця ДТП. Він вийшов на вулицю і побачив зазначений вище автомобіль на перехресті з вул. Семінарською. Сів у свій автомобіль та наздогнав автомобіль «Toyota Hilux» НОМЕР_1 на перехресті вулиць Семінарської та Середньофонтанської та викликав поліцію» (а.с.5).
Як убачається з письмових пояснень свідка ОСОБА_3 від 11 квітня 2023 року, останній повідомив поліцейським про те, що: «він є працівником 9-го спортивного клубу, знаходився в службовому приміщенні за адресою: Сільськогосподарський провулок,2. Вікна виходять на вказаний вище провулок. Цього дня, тобто 11 квітня 2023 року о 
09.25 год. почув на вулиці звук удару та сигналізації. Вийшовши на вулицю побачив, що автомобіль «Toyota Hilux» НОМЕР_1 задньою частиною в`їхав у припаркований автомобіль «Mitsubishi Lancer» НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , про він відразу повідомив останньому у зв`язку з чим піднявся на другий поверх. Коли вони спустилися до місця події, приблизно через хвилину, автомобіль НОМЕР_1 був на перехресті
 з вул. Семінарською (а.с. 7).
З рапорту поліцейського взводу 1 роти 3 батальйону 2 полку УПП в Одеській області ДПП Артеменка М., датованого 11 квітня 2023 року убачається, що з огляду на ту обставину, що водії надали пояснення, які суттєво різняться один від одного, було прийняте рішення направити матеріали до ВРОМ ДТП для подальшої перевірки (а.с.3).
Також ОСОБА_1 надав письмові пояснення 13 квітня 2023 року (у день складення протоколу про адміністративне правопорушення) з яких убачається, що: «11 квітня 2023 року о 09.30 год., виходячи з квартири АДРЕСА_1 , проходячи між 3 та 2 поверхом, він почув звук сигналізації автомобіля, яка саме у той час працювала. Він йшов до двору і сигналізація працювала десь 2-3 хвилини. Коли він вийшов з двору, підійшов до автомобіля «Тойота», попереду якого стояв білий автомобіль, а позаду стояв чорний автомобіль, поруч з яким ні водія ні охоронця не було. Поруч з будинком №2 охоронця також не було. Він сів до автомобіля і поїхав вперед. Через деякий час його наздогнав чорний автомобіль та зупинив. Також зазначив, що коли у його автомобілі спрацювала сигналізація, це чули сусіди, його донька та дружина, остання розповіла, що бачила його автомобіль, позаду якого стояв чорний автомобіль і як він поїхав вперед, а не назад. Оскільки попереду його автомобіля було достатньо місця щоб виїхати, потреби здавати назад не було. Стверджує, що водій автомобіля «Mitsubishi» в`їхав у його автомобіль, що й призвело до спрацювання сигналізації».
Апеляційний суд акцентує увагу на тій обставині, що пояснення, надані 
 ОСОБА_1 11 квітня 2023 року та 13 квітня 2023 року різняться, є відмінними один від одного, так зокрема, у первинних поясненнях ОСОБА_1 зазначав, що на місці події він не бачив автомобіль з номерним знаком НОМЕР_2 , тоді як надаючи пояснення через два дні, тобто 13 квітня 2023 року ОСОБА_1 вказує, що все ж таки на місці пригоди позаду стояв чорний автомобіль. Примітно також і те, що у поясненнях від 13 квітня 2023 року ОСОБА_1 повідомив про нові обставини, зокрема, спрацювання сигналізації на автомобілі, про що раніше (11 квітня 2023 року) він не повідомляв. Таким чином, апеляційний суд доходить висновку, що пояснення ОСОБА_1 не є послідовними.
Як убачається зі змісту постанови суду, опитані судом під час судового засідання потерпілий ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_3 надали пояснення, які за своїм змістом та характером є тотожними тим, що надані ними у письмовій формі правоохоронцям у день ДТП, тобто 11 квітня 2023 року. Пояснення свідка та потерпілого узгоджуються між собою, а також з сукупністю інших доказів, що містяться у матеріалах справи, а саме схемою ДТП, фотографіями, наданими правоохоронцями. 
За таких обставин, місцевий суд під час ухвалення рішення у справі обґрунтовано врахував пояснення свідка ОСОБА_3 , надані ним, як у письмовій формі правоохоронцями, так і безпосередньо під час судового розгляду справи. Обставин, які б свідчили про наявність підстав визнавати пояснення свідка недостовірними чи сумнівними апеляційний суд не вбачає. Та обставина, що свідок ОСОБА_3 працює в одній організації з потерпілим ОСОБА_2 , за умови, що надані свідком пояснення є послідовними та узгоджуються з іншими джерелами доказів, не викликає сумнівів у їх об`єктивності та неупередженості. 
Доводи апелянта про те, що покази свідка містять неточності та розбіжності апеляційний суд відхиляє, як такі, що не знайшли свого підтвердження за наслідками перегляду справи в апеляційному порядку. Питання щодо повторного допиту свідка 
 ОСОБА_3 під час апеляційного перегляду справи, апелянт не порушував. 
Міркування апелянта на предмет того чи міг свідок ОСОБА_3 за певний проміжок часу повідомити потерпілого ОСОБА_2 про факт ДТП, а також те чи мав він взагалі можливість почути звук удару, унаслідок зіткнення транспортних засобів, з огляду на погодні умови (дощ), апеляційний суд оцінює критично, оскільки такі твердження апелянта носять характер припущень. 
Саме по собі не зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення інформації (відомостей) про потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_3 , не спростовує їх процесуального статусу, зважаючи на докази, досліджені судом та обставини, які повідомили указані особи. 
Посилання в апеляційній скарзі про те, що потерпілий та свідок не допитувалися поліцейськими є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами, які містять письмові пояснення потерпілого та свідка, надані поліцейським 11 квітня 2023 року у день ДТП.
Судом першої інстанції також було задоволено клопотання ОСОБА_1 про допит у судовому засіданні його дружини ОСОБА_4 у якості свідка і цим поясненням суд надав належну правову оцінку. Посилання на те, що суд «перекрутив» ці пояснення свідка, як про те вказує апелянт, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки суд у своєму рішення не встановлював зі слів свідка обставин, на які посилається в апеляційній скарзі апелянт, а саме те, що ОСОБА_4 підтвердила ту обставину, що сигналізація спрацювала на автомобілі ОСОБА_2 , оскільки суд зазначив, що ОСОБА_4 чула звук сигналізації автомобіля, при цьому суд не конкретизував, якого саме автомобіля. 
Таким чином, суд першої інстанції надав належну оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, поясненням учасників ДТП, а також свідків, та правильно відхилив твердження ОСОБА_1 про те, що він не є учасником ДТП, зважаючи на наявний у матеріалах справи обсяг доказів, який спростовував такі доводи ОСОБА_1 . 
Зважаючи на фактичні обставини події ДТП, яка мала місце у цій справі 11 квітня 2023 року, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду щодо наявності у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки саме невиконання водієм ОСОБА_1  п. 10.9 ПДР України знаходиться у прямому причинному зв`язку з ДТП та наслідками, що настали у виді пошкодження транспортних засобів, саме водій ОСОБА_1 мав можливість уникнути зіткнення, не здійснюючи рух автомобілем заднім ходом. При цьому, водій ОСОБА_2 мав право у відповідності до п. 1.4 ПДР України розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху виконують ці правила.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 судом першої інстанції відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП та на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова суду першої інстанції відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.
Посилання апелянта про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення вимог ПДР України водієм ОСОБА_2 , оскільки саме він, на думку 
 ОСОБА_1 , здійснив наїзд на його автомобіль, є не обґрунтованим припущенням, оскільки будь-якими джерелами доказів не підтверджуються, та на думку апеляційного суду, заявлені з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Окрім того, апеляційний суд зауважує, що предметом судового розгляду у справі, що переглядається є відповідність дій ПДР України саме водія ОСОБА_1 , а не водія 
 ОСОБА_2 , оскільки протокол про адміністративне правопорушення, що є предметом розгляду цієї справи, складений відносно ОСОБА_1 , а суд здійснює судовий розгляд лише щодо особи, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення.
Матеріали справи не містять відомостей та апелянтом до апеляційної скарги не долучено доказів на підтвердження того, що він ініціював перед правоохоронцями питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , як іншого учасника цієї ДТП. 
Відповідно до ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено 13 квітня 2023 року, у той час як ДТП мало місце 11 квітня 2023 року, тобто з проміжком часу, що становить більше, а ніж 24 години, апеляційний суд відхиляє, оскільки КУпАП не передбачає жодних правових наслідків у разі складення протоколу про адміністративне правопорушення поза встановленим строком, передбаченим ст. 254 КУпАП.
Апеляційний суд також враховує, що передумовою для складення протоколу про адміністративне правопорушення є наявність достатніх фактичних даних для висновку про наявність чи відсутність в діях чи бездіяльності особи вини у вчиненні правопорушення, наявності всіх достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто після виконання всіх необхідних процесуальних дій. Зважаючи на те, що у цій справі водії надали пояснення, які різнилися між собою, та з цих підстав поліцейськими прийнято рішення направлення матеріалів для подальшої перевірки, за наслідками якої прийнято рішення про складення протоколу про адміністративне правопорушення, яке відбулося за участі ОСОБА_1 , апеляційний суд не вбачає ознак порушень вимог закону, про які вказує апелянт. 
Посилання в апеляційній скарзі про те, що до змісту протоколу про адміністративне правопорушення у графі «до протоколу додаються» поліцейськими внесені доповнення, а саме допис про «CD-1 шт.», апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки такі обставини апелянтом не підтверджені будь-якими доказами, зокрема, останнім не надано суду копії протоколу про адміністративне правопорушення, який би не містив таких відомостей.
Інших доводів апеляційна скарга не містить.
Отже апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.
За таких обставин підстав для закриття справи не встановлено, і висновок судді про наявність в діях   ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є вірним.
Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст.247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.
Керуючись ст. 294 КУпАП
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 06 червня 2023 року залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя                                        Ю.П. Лозко