ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/998/23  Номер провадження 33/814/1205/23	Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л.В.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

Категорія: частина 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення 

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі:
судді Пікуля В.П.,
при секретарі Філоненко О.В.

за участю:
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , 
його захисника – адвоката Хлистун І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 

на постанову судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 03 квітня 2023 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Зміст оскаржуваної постанови 
Постановою Гадяцького районного суду Полтавської області від 03 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн. 
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним за те, що він 02 березня 2023 року о 23 год. 39 хв. в м. Гадячі по вул. Шевченка, керував транспортним засобом DODGE-CALIBER, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. 
Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.
Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Не погодившись із постановою судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 03 квітня 2023 року, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. 
Просить вказану постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги заперечує факт вживання ним алкогольних напоїв.
Зазначає, що за обставин наявності в діях поліцейських схиляння його до відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом його вини у вказаному правопорушенні. 
Вважає, що працівниками поліції було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, а саме не роз`яснено його права, не названі ознаки алкогольного сп`яніння та не направлено його до медичного закладу, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного направлення.
Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції
У суді апеляційної інстанції  ОСОБА_1  та його захисник доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити, з підстав викладених в ній. 
Крім того, заявили клопотання про допит свідка.
Мотиви суду
Відповідно до положень частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з пунктом 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як передбачено пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Частинами 2 та 3 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами статті 255 КУпАП, та відповідає вимогам статті 256 цього Кодексу. 
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі.
Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на сукупність доказів, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 397003 від 02 березня 2023 року (а.с.1), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2) та дані відеозапису з нагрудної камери поліцейського (а.с.3).
Суд першої інстанції правильного вказав, що із відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 підтверджує факт вживання ним алкоголю на роботі та керування після цього транспортним засобом. На відео зафіксовано відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та його намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.
За вказаних обставин, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
При цьому, пояснення допитаного у судовому засіданні, за клопотанням ОСОБА_1 та його захисника, свідка ОСОБА_2 не ставлять під сумнів правильність висновків суду першої інстанції. Зокрема, показання свідка про те, що ОСОБА_1 не вживав алкогольних напоїв не дає підстави для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Щодо інших доводів апеляційної скарги
Доводи апеляційної скарги щодо невживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв та наявності в діях поліцейських схиляння його до відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом та не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи апеляційним судом.
Крім того, суд додатково наголошує, що ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності не за керування транспортним засобом у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Твердження апелянта щодо порушення працівниками поліції процедури огляду на стан сп`яніння, а саме те, що йому не було роз`яснено права та не названі ознаки алкогольного сп`яніння також спростовуються приєднаним до протоколу про адміністративне правопорушення відео.
Відсутність в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я не дає підстави для скасування постанови суду першої інстанції, так як факт відмови від проходження на стан алкогольного сп`яніння підтверджується відеозаписом та іншими доказами у їх сукупності. 
При цьому, у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував факт, що йому пропонувалося пройти огляд у закладі охорони здоров`я. 
Докази по справі є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.
Висновки суду
Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за частиною 1 статті 130 КУпАП є правильною та обґрунтованою. 
Стягнення накладене у відповідності з вимогами статті 33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.
Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам статті 283 КУпАП. 
Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови суду не встановлено.
Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції без змін. 

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 03 квітня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського 
апеляційного суду                                                   В.П. Пікуль