ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року	Львів	Справа № 608/14/23 пров. № А/857/6880/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Довгополова О.М., 
суддів  Гудима Л.Я., Коваля Р.Й., 
з участю секретаря судового засідання Скрутень Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Департаменту правового забезпечення управління безпеки та якості міста Запорізької міської ради на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 28 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту правового забезпечення управління безпеки та якості міста Запорізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, інспектор з паркування Департаменту правового забезпечення Управління безпеки та якості міста Запорізької міської ради Соловйов Дмитро Михайлович про скасування постанови, -

суддя (судді) в суді першої інстанції – Квятковська Л.Й., 
час ухвалення рішення: не зазначений,
місце ухвалення рішення – м. Чортків,
дата складання повного тексту рішення: не зазначена,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Департаменту правового забезпечення управління безпеки та якості міста Запорізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, інспектор з паркування Департаменту правового забезпечення Управління безпеки та якості міста Запорізької міської ради Соловйов Д.М. про скасування постанови серії ZP № 2112513 від 29.12.2021 про накладення на неї адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП в розмірі 340 гривень. 
Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 28 березня 2023 року поновлено строк на подачу адміністративної позовної заяви про оскарження постанови ZР №2112513 від 29.12.2021, яку склав Департамент правового забезпечення управління безпеки та якості міста Запорізької міської ради, інспектор з паркування Соловйов Дмитро Михайлович, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Скасовано постанову ZР №2112513 від 29.12.2021, яку склав Департамент правового забезпечення управління безпеки та якості міста Запорізької міської ради, інспектор з паркування Соловйов Дмитро Михайлович, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Рішення мотивоване тим, що відповідачем не доведено правомірності постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, Департамент правового забезпечення управління безпеки та якості міста Запорізької міської ради подав апеляційну скаргу, у якій з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом не враховано, що у діях водія транспортного засобу вбачається порушення підпункту «в» пункту 8.4 Правил дорожнього руху, а інспектором з паркування під час винесення постанови встановлені і доведені всі обставини, які свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 29 грудня 2022 року ОСОБА_1 , з мобільного додатку «ДІЯ», розділу «Виконавчі провадження», дізналася, що відносно неї 23 серпня 2022 року було відкрито виконавче провадження №6971289 заступником начальника управління - начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Половніковим Романом Сергійовичем, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.
За допомогою ідентифікатора доступу, що містився на постанові про відкриття виконавчого провадження, ОСОБА_1 отримала через мережу Інтернет доступ до виконавчого провадження в електронному вигляді в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, звідки дізналася, що постанову про відкриття виконавчого провадження винесено при примусовому виконанні постанови ZP №2112513 від 29.12.2021, що видав Департамент правового забезпечення управління безпеки та якості міста Запорізької міської ради, інспектор з паркування Соловйов Дмитро Михайлович.
З копії постанови ZP №2112513 від 29.12.2021, що приєднана в електронному вигляді до матеріалів виконавчого провадження, вона дізналася, що зазначену постанову було складено інспектором з паркування Соловйовим Дмитром Михайловичем в порядку ст. 219 КУпАП відносно ОСОБА_1 , який встановив, що 10.12.2021 о 14:40:00 в м. Запоріжжя за адресою: Південноукраїнська, вулиця, 4, особа, яка керувала автомобілем (водій) ТОYOTA RAV4 д.н.з. НОМЕР_1 , порушила вимогу дорожнього знаку, а саме здійснила зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку Заборонено», чим порушила п. 8.4 «в» і п. 3.34 додатку 1 розділу 33 ПДР України та ч. 1 ст. 122 КУпАП. Фотозйомка (відеозапис) проводився спецзасобом марки Samsung SМ-Т395. Керуючись ст. 14-2, ст. 265-4 та ст. 279-1-279-4 КУпАП інспектор постановив визнати винним(ою) ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Сума штрафу: 340,00 грн (триста сорок гривень 00 копійок), які слід перерахувати до місцевого бюджету за реквізитами: Отримувач: ГУК у Зап.обл/ТГ м. Запоріжжя/21081100. Код отримувача(ЄДРПОУ): 37941997. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: UA928999980314050542000008479.
Про існування зазначеної постанови позивачу до 29 грудня 2022 року не було відомо. 10 грудня 2021 року ОСОБА_1 особисто не перебувала в м. Запоріжжя, оскільки перебувала на робочому місці в м. Кам`янка-Дніпровська Василівського району Запорізької області. Вона не керувала та не здійснювала паркування автомобіля ТОYОТА RAV4 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить їй на праві власності, 10.12.2021 о 14:40:00 в м. Запоріжжя за адресою: Південноукраїнська вулиця, 4. В зазначену дату та час автомобіль перебував у користуванні матері ОСОБА_2 .
ОСОБА_2 надала письмові пояснення, в яких вказала, що 10 грудня 2021 року вона взяла у користування у доньки автомобіль ТОYОТА RAV4 д.н.з. НОМЕР_1 , що перебуває у її власності, для того, щоб з`їздити на обстеження у лікарню м. Запоріжжя. Приблизно об 14 год. 35 хв. вона під час керування автомобілем відчула себе погано, вийшла з автомобіля для того, щоб прийняти ліки, попросити склянку води для того, щоб запити пігулки. Продовжити рух без прийняття ліків вона не могла, оскільки в неї запаморочилося в голові. Випивши ліки, вона одразу повернулася до автомобіля та продовжила рух. Знаку «Запинка заборонена» в тому місці дороги на якій вона зупинялася вона не бачила, повернувши з вулиці Незалежної України його не було розміщено згідно норм. Знак 3.34 «Зупинка заборонена» там відсутній, або його розміщено так, що його не видно учасникам дорожнього руху, що повертають праворуч з вулиці Незалежної України. Крім того, підтвердила, що на лобовому склі транспортного засобу копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності розміщено не було, оскільки про таке вона б одразу повідомила доньку, що є власницею автомобіля. У разі, якщо вона дійсно щось порушила, зупинившись для прийняття ліків, щоб не створювати небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, то вона б сплатила вчасно 50 відсотків штрафу, як це передбачено законодавством.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає обставинам справи та правильному застосуванню норм матеріального права з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що вимогами ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», зокрема, передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктом 8.4 «в» Правил дорожнього руху України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі – Правила) передбачено, що заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.
Знак 3.34 «Зупинку заборонено», яким згідно Правил дорожнього руху України забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 1 статті 14-2КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Відповідно до ч. 3 ст. 279-1 КУпАП якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).
Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як встановлено судом, фотознімки автомобіля у момент оформлення постанови, в ракурсі, зробленому інспектором в порядку ст.14-2 КУпАП, не містять інформації про те, що транспортний засіб було зупинено в межах дії знака 3.34 «Зупинка Заборонена».
Крім того, на фотографіях не зафіксовано також і розміщення на лобовому склі транспортного засобу копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, що свідчить про невиконання інспектором з паркування вимог частини третьої статті 279-1 КУпАП. Від матері ОСОБА_2 позивачка дізналася, що 10.12.2021 вона перебувала в м. Запоріжжя, проте правил дорожнього руху не порушувала, паркування автомобіля в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» не здійснювала, на лобовому склі автомобіля ТОYОТА RAV4 д.н.з. НОМЕР_1 копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності розміщено не було.
Інспектором з паркування Соловйовим Дмитром Михайловичем також не були виконані вимоги частини сьомої статті 279-1 КУпАП, повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо не було технічної можливості, яка б дозволяла йому встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) на лобовому склі автомобіля не було розміщено. Постанова ZP №2112513 від 29.12.2021 була складена через 19 днів з моменту фотофіксації, в цей період часу позивачу не було направлено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, а після складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності вона також не була направлена їй.
Судом також встановлено, що 07 квітня 2022 року ОСОБА_1 разом з родиною евакуйовувалася до м. Чортків, 25 травня 2022 року взята на облік як внутрішньо переміщена особа. За весь цей час до теперішнього часу від відповідача, державного виконавця їй не надходили жодні вимоги зі сплати штрафу.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено, що ОСОБА_1 здійснила зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», а тому у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.
Колегія суддів також враховує позицію Європейського Суду з прав людини, сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04), згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.  
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду – без змін. 
Керуючись ст. ст. 272, 286, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд – 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту правового забезпечення управління безпеки та якості міста Запорізької міської ради залишити без задоволення.
Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 28 березня 2023 року у справі №  608/14/23 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	Р. Й. Коваль  	
Повне судове рішення складено у зв`язку з перебуванням суддів Л.Я. Гудима та Р.Й. Коваля у відпустці 08.08.2023.