П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
12 липня 2023 року                                                                                                м. Київ
 
Справа №756/10055/20
Провадження № 22-ц/824/5564/2023
 
            Резолютивна частина постанови оголошена 12 липня2023 року
            Повний текст постанови складено 14 липня2023 року
Київський апеляційний  суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
                        судді-доповідача  Стрижеуса А.М., 
                        суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.
                        секретаря: Карпенка В.Р.
 
сторони:         позивач          ОСОБА_1 ,
                        відповідач     Рада Уповноважених Представників, в особі Голови Ру                                                         Тетяни Вікторівни,
                        треті особи    Київська міська державна адміністрація, ОСОБА_2 ,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 28 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ради Уповноважених Представників, в особі Голови ОСОБА_3, треті особи: Київська міська державна адміністрація, ОСОБА_2 , про визнання рішення зборів недійсними,
В С Т А Н О В И В:
 
У серпні 2020 року  ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Ради Уповноважених Представників, в особі Голови ОСОБА_3, треті особи: Київська міська державна адміністрація, ОСОБА_2 , про визнання рішення зборів недійсними.
Позов мотивовано тим, що 20 липня 2020 року ОСОБА_1 дізналась про те, що 
05 жовтня 2019 року були проведені збори потерпілих по земельній ділянці на 
АДРЕСА_1 групи будівельних компаній «Еліта-Центр». Дані збори скликала Рада уповноважених представників на чолі з ОСОБА_3 , яка зазначає, що є Головою РУП. Рішення оформлене Протоколом № 9 від 05 жовтня 
2019 року. 
Метою Зборів було обрання та підтвердження повноважень членів Ради уповноважених представників по земельній ділянці на 
АДРЕСА_1 ; коригування та ствердження Списку черговості укладення попередніх договорів на переуступку права вимоги потерпілими від діяльності будівельних компаній «Еліта-Центр» по земельній на АДРЕСА_1 , з урахуванням участі потерпілих в акціях та Зборах за звітний період; Затвердження списку потерпілих, що подали заяви на переуступку прав вимоги, для укладення попередніх договорів на отримання житла на об`єктах по АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , 6, 
АДРЕСА_3 відповідно до списку черговості укладання попередніх договорів потерпілими від діяльності будівельних компаній «Еліта-Центр» по АДРЕСА_1 , який є затвердженим.
Вказувала, що 09 грудня 2017 року Зборами інвесторів, потерпілих внаслідок діяльності групи інвестиційно-будівельних компаній «Еліта-Центр» по земельній ділянці на АДРЕСА_1 , було обрано та оформлено Протоколом 
№ 6 - уповноважену (представника) ОСОБА_2 . На зборах зареєстровано 70 інвесторів з числа потерпілих - 133 особи, збори є правомочними, представника обрано безстроково.
Таким чином, єдиним уповноваженим представником від потерпілих інвесторів по земельній ділянці на АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 . Збори потерпілих скликаються не рідше ніж один раз на рік, а за потреби і достроково уповноваженим представником.
Позивачка зазначала, що збори РУП від 05 жовтня 2019 року були проведені не уповноваженими представниками.
Крім того, у Протоколі № 9 від 05 жовтня 2019 року зазначається, що повноважність зборів певного колективу визначається чинним законодавством, яким керується у своїй діяльності цей колектив, який є, як правило, юридичною особою.
З таким твердженням позивачка не погоджується оскільки, згідно статті 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку, наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.
Тоді як, збори громадян, в даному випадку - це група осіб, потерпілі інвестори від діяльності групи будівельних компаній «Еліта-Центр», які скликаються по конкретній земельній ділянці, а саме по АДРЕСА_1 . Дана земельна ділянка налічує 134 особи потерпілих інвесторів від діяльності групи будівельних компаній «Еліта-Центр», сформовані з метою отримати відшкодування відповідно вартості інвестицій, внесених постраждалими громадянами для будівництва житла групою будівельних компаній «Еліта-Центр».
Таким чином, є група осіб, які об`єднані спільною метою з територіально визначеним місцем. Тому, поняття, порядок створення, компетенція і порядок проведення загальних зборів громадян, що скликаються за місцем проживання громадян, для обговорення найважливіших питань місцевого життя, визначено нормативним актом, а саме «Положенням про загальні збори громадян за місцем проживання в Україні», затвердженим Постановою Верховної Ради України від 17 грудня 1993 року № 3748-ХІІ.
Крім цього, дану позицію підтримує Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) Департамент будівництва та житлового забезпечення, що підтверджується Листом від 07 листопада 2019 року №056/820-КО-601/2, який був адресований уповноваженому представнику потерпілих ОСОБА_2 .
Також позиція узгоджується з висновками викладеними у пункті 59 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 
від 23 серпня 2018 року у справі № 826/166/15.
Також позивач стверджувала, що збори відбулись за відсутності кворуму. Потерпілі інвестори по земельній ділянці по АДРЕСА_1 налічують у своїй кількості 134 особи, для правомочності зборів, які відбулись 05 жовтня 2019 року, повинно було бути присутніми 68 осіб.
Як вбачається з Протоколу № 9 кількість присутніх на початок зборів становить 51 потерпілий та 9 представників потерпілих за дорученнями (разом 60), після чого, о 12 год. 50 хв., долучилися до Зборів ще 5 потерпілих, та о 13 год. 25 хв. до Зборів долучилося ще 4 потерпілих, таким чином загальна кількість потерпілих на Зборах становить 69 осіб.
У реєстраційному листі зазначено, що на зборах зареєструвалось 69 потерпілих інвесторів, але реєстраційний листок містить неправдиві відомості щодо осіб, які були зареєстровані, так як 12 осіб із зазначених у реєстраційному листі не були присутні на Зборах. Крім того, із наданого звукозапису даних зборів вбачається, що на зборах були зареєстровані лише 51 особа.
ОСОБА_1 як на одну з підстав заявлених позовних вимог посилається також на те, що прийнятими рішеннями, що оформлені Протоколом №9 від 05 жовтня 2019 року, були порушені її права, оскільки був наданий список потерпілих для укладення попередніх договорів без затвердженого списку черговості у відповідності до 
Рішення 498/498.
Рішенням від 16 жовтня 2008 року № 498/498 «Про розв`язання проблем потерпілих громадян від діяльності групи інвестиційно-будівельних компаній «Еліта-Центр», Київська міська рада затвердила «Порядок відшкодування відповідно до законодавства вартості інвестицій, внесених постраждалими громадянами для будівництва житла групою будівельних компаній «Еліта-Центр» та Попередній договір про переуступку права вимоги та поновлення права потерпілого від злочинної діяльності групи будівельних компаній «Еліта- Центр» на отримання житла.
Відповідно до пункту 4.3 Порядку, черговість укладення попередніх договорів з потерпілими та черговість укладення договорів про участь у будівництві житла для потерпілих від діяльності групи інвестиційно-будівельних компаній «Еліта-центр» визначається зборами потерпілих по кожній земельній ділянці групи будівельних компаній «Еліта-центр».
На виконання даного Порядку потерпілі інвестори по земельній ділянці по 
АДРЕСА_1 провели збори 09 грудня 2017 року, на яких прийнято рішення та затверджено список черговості укладення попередніх договорів з потерпілими, та Протоколом №6 від 09 грудня 2017 року. На зборах було присутніх 72 інвестори із кількості 134 особи, таким чином збори є правомочними, оскільки присутніх було більше половини. Протокол ніким не оскаржувався та не був визнаний недійсним, рішення по зборах не оскаржувались і не були визнані недійсними. Таким чином, строк на оскарження даного рішення минув і рішення зборів від 09 грудня 2017 року, що оформлені протоколом №6 є прийнятими та законними.
На підставі затвердженого списку черговості збори повинні приймати рішення про черговість укладення договорів про участь у будівництві житла для потерпілих від діяльності інвестиційно-будівельних компаній «Еліта-центр».
Всупереч даним вимогам, згідно порядку денного Протоколу №9 від 05 жовтня 2019 року, прийнято рішення про переуступку права вимоги та поновлення порушених прав на отримання житла внаслідок злочинної діяльності групи будівельних компаній «Еліта-Центр» по земельній ділянці на АДРЕСА_1 на підставі скорегованого списку черговості станом на 05 жовтня 2019 рік з урахуванням участі потерпілих у акціях та зборах. За результатами розгляду питання 5 Порядку денного повинен бути Список черговості скорегований на підставі участі в акціях та Зборах станом на 05 жовтня 2019 року. У Протоколі жодного слова не вказано про скорегований список, жодних списків черговості незаконна РУП не приймала і не затверджувала, та не додавала до Протоколу.
Таким чином, оскаржуване рішення, що було оформлено Протоколом №9 зборів потерпілих по земельній ділянці на АДРЕСА_1 групи будівельних компаній «Еліта-Центр» від 05 жовтня 2019 року є незаконним, оскільки прийняті рішення, щодо затвердження кандидатур на укладення попередніх договорів про переуступку прав вимоги на отримання житла не відповідає черговості, яка була затверджена і прийнята більшістю потерпілих інвесторів. Даним рішенням була змінена черговість потерпілих інвесторів та порушені права потерпілих інвесторів, в тому числі і позивача.
Крім того, збори потерпілих, які відбулись 05 жовтня 2019 року та оформлені Протоколом № 9, створюють негативні наслідки. ОСОБА_3 надала даний Протокол № 9 до робочої групи з житлових питань потерпілих від діяльності групи будівельних компаній «Еліта-Центр» комісії Київської міської державної адміністрації з вирішення проблемних питань по об`єктах незавершеного будівництва, з метою закріплення квартир за потерпілими, які визначені даними Зборами в зазначених будинках та надала кандидатури на укладення попередніх договорів про відступлення права вимоги та поновлення права потерпілого на отримання житла, які визначені даними Зборами.
З даного випливає, те що ОСОБА_3 умисно та в супереч інтересів усіх потерпілих інвесторів незаконно обирає Раду уповноважених представників, також незаконно її обирають Головою даної ради, що дає їй можливість використовувати дане становище у своїх власних інтересах та інтересах своїх людей (частина яких включені до складу цієї Ради уповноважених). ОСОБА_3 незаконно прийнята на дану посаду і не законно була включена до складу робочої групи. Крім цього, на зборах прийняли рішення, щодо формування списків на укладення попередніх договорів без затверджених списків черговості, і на даних зборах дані списки не затверджувались. Таким чином, незаконно включила та затвердила список кандидатур для укладення попередніх договорів про переуступку права вимоги та поновлення права потерпілого на отримання житла.
Тобто на підставі прийнятих рішень Зборами, що оформлені Протоколом № 9 від 05 жовтня 2019 року, робоча група з житлових питань потерпілих від діяльності групи будівельних компаній «Еліта-Центр» комісії Київської міської державної адміністрації з вирішення проблемних питань по об`єктах незавершеного будівництва прийняла рішення, що оформлено Протоколом №3 від 03 грудня 2019 року про визнання оскаржуваного протоколу і передачу секретарю комісії з вирішення проблемних питань по об`єктах незавершеного будівництва матеріали для розгляду на засіданні комісії. На засіданні комісії було прийнято рішення, що оформлено протоколом №64 від 11 грудня 2019 року яким було доручено Департаменту будівництва та житлового забезпечення в установленому порядку вчинити дії для укладення Попередніх договорів про переуступку права вимоги та поновлення права потерпілого від злочинної діяльності групи будівельних компаній «Еліта-Центр» на отримання житла з інвесторами.
Таким чином, на підставі неправомірного рішення, що оформлено Протоколом №9 від 05 жовтня 2019 року, комісія з вирішення проблемних питань по об`єктах незавершеного будівництва, прийняла неправомірне рішення, щодо виділення квартир та неправомірно прийняла кандидатур на укладення попередніх договорів про відступлення права вимоги та поновлення права потерпілого на отримання житла.
Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просила визнати недійсним рішення зборів потерпілих по земельній ділянці на АДРЕСА_1 , групи будівельних компаній «Еліта-Центр» від 05 жовтня 2019 року, оформлене Протоколом 
№ 9 від 05 жовтня 2019 року.
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 19 серпня 2020 року позовну заяву  ОСОБА_1 до Ради Уповноважених представників в особі Голови ради уповноважених ОСОБА_3, третя особа - Київська міська державна адміністрація, про визнання рішення зборів потерпілих по земельній ділянці недійсним - передано за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 25 листопада 2020 року відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Ради Уповноважених Представників, в особі Голови ОСОБА_3, третя особа - Київська міська державна адміністрація, про визнання рішення зборів недійсними.
Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Ради Уповноважених Представників, в особі Голови ОСОБА_3, треті особи: Київська міська державна адміністрація, 
ОСОБА_2 , про визнання рішення зборів недійсними.
Призначено справу до судового розгляду по суті.
Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 28 листопада 2022 року у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 до Ради Уповноважених Представників, в особі Голови ОСОБА_3, треті особи: Київська міська державна адміністрація, ОСОБА_2 , про визнання рішення зборів недійсними відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 
є необґрунтованими, оскільки існування оскаржуваного протоколу жодним чином не порушує права позивача.
            18 січня 2023 року ОСОБА_1 подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 31січня 2022 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване судове рішення прийнято без урахування всіх фактичних обставин справи та не взято до уваги всі надані докази. Посилання суду першої інстанції на обставини встановленні судовим рішенням у справі № 757/62382/19-ц щодо легітимності зборів є неправильним, оскільки у вказаній справі такі факти не встановлювались. Заявник вказує, що збори потерпілих скликані не уповноваженим представником, оскільки жоден протокол зборів потерпілих інвесторів не підтверджує легітимність Ради уповноважених представників. Збори проведені за відсутності кворуму.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 
від 23 січня 2023 року апеляційну скаргу передано судді-доповідачу.
            Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 січня 2023 року клопотання 
ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 28 листопада 2022 року задоволено та поновлено його. 
Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 28 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ради Уповноважених Представників, в особі Голови ОСОБА_3, треті особи: Київська міська державна адміністрація, ОСОБА_2 , про визнання рішення зборів недійсними.
Витребувано з Дніпровського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 756/10055/20за позовом ОСОБА_1 до Ради Уповноважених Представників, в особі Голови ОСОБА_3, треті особи: Київська міська державна адміністрація, 
ОСОБА_2 , про визнання рішення зборів недійсними.
            22 лютого 2023 року матеріали цивільної справи № 756/10055/20 надійшли до Київського апеляційного суду.
            Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 березня 2023 року справу призначено до розгляду з викликом учасників справи.
            20 лютого 2023 року голова Ради Уповноважених Представників - ОСОБА_3 подала до Київського апеляційного суду відзив, у якому просить у задоволені апеляційної скарги відмовити.
            У відзиві мотивованих аргументів щодо незгоди з апеляційною скаргою не наведено. Проте, у відзиві наведено справи № 757/62382/19-ц та 755/18559/21, які, на переконання ОСОБА_3 , є аналогічними до справи, яка переглядається.
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Від представника ОСОБА_1 адвоката Гук А.Ю. надійшла заява, в якій вона зазначає, що позивач не може з`явитися в судове засідання та просить суд розглядати справу за відсутності позивача.
            Треті особи: Київська міська державна адміністрація, 
ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.
Колегія суддів враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов`язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.
Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення третіх осіб про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права.
За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.
Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.372 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.
За таких обставин, обставин апеляційний суд в складі колегії суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача та третіх осіб.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла таких висновків.
Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Встановлено, що на підставі Указу Президента України від 04 лютого 2008 року    № 89/2008 «Про невідкладні заходи розв`язання проблеми забезпечення житлом інвесторів, які зазнали збитків внаслідок діяльності групи будівельних компаній «Еліта-центр» Кабінетом Міністрів України видано розпорядження від 08 лютого 2008 року № 258-р «Про утворення комісії з розв`язання проблеми забезпечення житлом інвесторів, які зазнали збитків внаслідок діяльності групи будівельних компаній «Еліта-центр». 
Рішенням Київської міської ради від 16 жовтня 2008 року № 498/498 «Про розв`язання проблем потерпілих громадян від діяльності групи інвестиційно-будівельних компаній «Еліта-Центр» було затверджено Порядок відшкодування відповідно до законодавства вартості інвестицій, внесених постраждалими громадянами для будівництва житла групою будівельних компаній «Еліта-Центр», та Попередній договір про переуступку права вимоги та поновлення права потерпілого від злочинної діяльності групи будівельних компаній «Еліта-Центр» на отримання житла.
Зазначений Порядок передбачає укладання з інвесторами попередніх договорів про переуступку права вимоги та поновлення права на отримання житла потерпілими. Цим же рішенням передбачено, що передача житла повинна здійснюється у порядку, встановленому Київською міською радою.
Згідно розділом 4 Порядку, зі змінами, внесеними Рішенням Київської міської ради від 28 грудня 2010 року № 508/5320 «Про деякі питання надання житла у власність потерпілим громадянам від діяльності групи інвестиційно-будівельних компаній «Еліта-Центр», встановлено, що попередні договори з потерпілими про переуступку права вимоги та поновлення порушених прав на отримання житла укладаються добровільно за взаємною згодою сторін в порядку та на умовах, визначених законодавством. Попередні договори укладаються з громадянами, які інвестували будівництво житлових приміщень та визнані потерпілими Головним слідчим управлінням МВС України або в судовому порядку. Для укладення договорів громадяни повинні надати документи, які підтверджують їх право на отримання житла. При відсутності квитанцій про сплату або невідповідності номера (номерів) договору (договорів) зазначеним у них номеру (номерам) генеральних договорів про спільне будівництво житла, укладених з будівельними компаніями, які входили до групи компаній «Еліта-Центр», підтверджуючим документом вважати рішення суду або довідку слідчого, на підставі яких визнано потерпілим у справі. 
Черговість укладення попередніх договорів з потерпілими та черговість укладення договорів про участь у будівництві житла для потерпілих від діяльності групи інвестиційно-будівельних компаній «Еліта-центр» визначається зборами потерпілих по кожній земельній ділянці групи будівельних компаній «Еліта-центр». 
Судом встановлено, що 05 жовтня 2019 року відбулись збори потерпілих по земельній ділянці на АДРЕСА_1 групи будівельних компаній «Еліта-Центр», що оформлено протоколом № 9, на якому було затверджено та передано до Київської міської державної адміністрації список потерпілих на отримання житла на об`єкти по АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_3 , відповідно до списку черговості укладення попередніх договорів потерпілими про переуступку права вимоги та поновлення порушених прав на отримання житла внаслідок злочинної діяльності групи будівельних компаній «Еліта-Центр» по земельній ділянці АДРЕСА_1 , скорегований на підставі участі в акціях та зборах станом на 05 жовтня 2019 року.
Збори потерпілих здійснюють свою діяльність на підставі пункту 4.3 Розділу 4 Порядку відшкодування відповідно до законодавства вартості інвестицій «Еліта-Центр», затвердженого рішенням Київради від 16 жовтня 2008 року № 498/498, яким встановлено, що черговість укладення договорів про участь у будівництві житла для потерпілих від діяльності групи інвестиційно-будівельних компаній «Еліта-Центр» визначається зборами потерпілих по кожній земельній ділянці.
Позивач ОСОБА_1 є потерпілою по об`єкту від діяльності групи будівельних компаній «Еліта-Центр» - на земельній ділянці по АДРЕСА_1 . 
Підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом стало те, що позивач не погоджується із сформованим списком черговості на укладення попередніх договорів з потерпілими на отримання житла, який було надано робочій групі з житлових питань потерпілих від діяльності групи будівельних компаній «Еліта-Центр» комісії Київської міської державної адміністрації представником потерпілих ОСОБА_3 , але не прийнятий робочою групою комісії. Позивач також стверджує, що ОСОБА_3 , надаючи робочій групі комісії Київської міської державної адміністрації протокол зборів потерпілих по земельній ділянці на АДРЕСА_1 групи будівельних компаній «Еліта-Центр» від 05 жовтня 2019 року № 9, діяла незаконно, що ОСОБА_3 незаконно було включено до вказаної робочої групи комісії Київської міської державної адміністрації, що ОСОБА_3 незаконно затвердила список кандидатур для укладення попередніх договорів.
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.
Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією Україниправ і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
За змістом статей 3, 15, 16 ЦК Україниправовою підставою для звернення до суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце (такі висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 у справі № 920/1771/14 та низці постанов Верховного Суду).
Вирішуючи спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити (§ 8.5 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14 червня 2019 у справі 
№ 910/6642/18).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про громадські об`єднання» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів.
Поняття, порядок створення, компетенція і порядок проведення загальних зборів громадян, що скликаються за місцем проживання громадян (села, селища, мікрорайону, житлового комплексу, вулиці, кварталу, будинку та іншого територіального утворення) для обговорення найважливіших питань місцевого життя, визначено іншим нормативним актом, а саме Положенням про загальні збори громадян за місцем проживання, затвердженим постановою Верховної Ради України від 17 грудня 1993 року N 3748-XII.
Таким чином, збори громадян і громадські об`єднання не є тотожними суб`єктами правовідносин. З огляду на те, що пунктом 4.3 розділу 4 Порядку № 498/498 визначено, що черговість укладення попередніх договорів з потерпілими та черговість укладення договорів про участь у будівництві житла для потерпілих від діяльності групи інвестиційно-будівельних компаній «Еліта-Центр» визначається саме загальними зборами потерпілих по кожній земельній ділянці, то повноваження щодо встановлення черговості підписання попередніх договорів наділені загальні збори потерпілих від діяльності групи інвестиційно-будівельних компаній «Еліта-Центр».
Даний висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у подібних правовідносинах, зокрема, у постановах від 23 серпня 2018 року у справі № 826/166/15, від 21 грудня 2018 року у справі № 826/115/14.
Частиною першою статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі 
№ 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23).
Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах.
Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (пункт 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19.
Отже, аналізувати ефективність способу захисту суд міг лише після того та за тієї умови, що дійшов висновку, що у позивача наявне право, яке було порушено і потребує захисту. Інакше, якщо суд не доходив висновку про існування права і його порушення, він абстрактно виснував про ефективний спосіб захисту якогось неконкретного права від абстрактного порушення.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить визнати недійсним рішення зборів потерпілих по земельній ділянці на АДРЕСА_1 , групи будівельних компаній «Еліта-Центр» від 05 жовтня 2019 року, оформлене Протоколом 
№ 9 від 05 жовтня 2019 року, посилаючись на те, що вказані збори були проведені 
з порушеннями, оскільки скликані не уповноваженим представником; збори потерпілих 
є неправомочними відповідно до пункту 3 Положення про загальні збори громадян за місцем проживання в Україні, затвердженого постановою Верховної Ради України від 
17 грудня 1993 року; значна кількість потерпілих, зазначених у протоколі зборів як присутні, в дійсності були відсутніми. Рішенням зборів потерпілих порушуються права позивача, оскільки створюють для неї негативні наслідки, адже таким рішенням була змінена черговість порядку укладення попередніх договорів.
ОСОБА_1 вважає, що оскаржуване рішення, що було оформлено протоколом №9 зборів потерпілих по земельній ділянці на АДРЕСА_1 групи будівельних компаній «Еліта-Центр» від 05 жовтня 2019 року є незаконним, оскільки прийняті рішення щодо затвердження кандидатур на укладення попередніх договорів про переуступку прав вимоги на отримання житла не відповідає черговості, яка була затверджена і прийнята більшістю потерпілих інвесторів.
Тобто, на думку позивача, подання робочій групі комісії Київської міської державної адміністрації протоколу зборів від 05 жовтня 2019 року, фактично порушує її права.
Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З постанови Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року у справі №757/62382/19-ц встановлено, що 05 листопада 2019 року відбулося засідання робочої групи з житлових питань потерпілих від діяльності групи будівельних компаній «Еліта-Центр» комісії Київської міської державної адміністрації з вирішення проблемних питань по об`єктах незавершеного будівництва.
Згідно з протоколом від 05 листопада 2019 року № 2 при розгляді четвертого питання засідання робочої групи комісії Київської міської державної адміністрації робоча група заслухала представників потерпілих ОСОБА_3 і ОСОБА_2 та, враховуючи, що з об`єкту на АДРЕСА_1 надійшло два протоколи зборів потерпілих, які містять розбіжність щодо списку черговості укладення попередніх договорів, пропозицій стосовно кандидатур на укладення договорів, запропонувала потерпілим об`єкту на 
АДРЕСА_1 провести загальні збори, на яких у термін до 29 листопада 
2019 року: остаточно визначитися з уповноваженим представником потерпілих від об`єкту; сформувати та затвердити черговість укладення попередніх договорів з потерпілими; надати перелік кандидатур для укладення попередніх договорів про переуступку права вимоги та поновлення права потерпілого на отримання житла в будинках на АДРЕСА_3 .
На виконання пропозицій робочої групи з житлових питань потерпілих від діяльності групи будівельних компаній «Еліта-Центр» комісії Київської міської державної адміністрації 24 листопада 2019 року відбулися збори потерпілих по земельній ділянці на АДРЕСА_1 групи будівельних компаній «Еліта-Центр», оформлені протоколом № 10.
З викладеного вбачається, що рішення зборів потерпілих, оформлене протоколом № 9 від 05 жовтня 2019 року, яке оскаржує позивач, не було прийнято для відповідного вирішення питання робочою групою комісії Київської міської державної адміністрації.
Таким чином, існування оскаржуваного протоколу жодним чином не порушує права позивача.
Статтею 81 ЦПК Українивстановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК Українивстановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17) вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Крім того, у пункті 80 рішення у справі «Перес проти Франції» («Perez v. France», заява № 47287/99) ЄСПЛ зазначив, що гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції право на справедливий судовий розгляд включає право сторін, що беруть участь у справі, представляти будь-які зауваження, які вони вважають доречними до їхньої справи. Оскільки метою Конвенції є забезпечення не теоретичних чи ілюзорних прав, а прав фактичних і ефективних (див. рішення у справі «Артіко проти Італії» (Artico v. Italy), заява № 6694/74, пункт 33), це право можна вважати ефективним тільки в тому випадку, якщо зауваження були дійсно «заслухані», тобто належним чином враховані судом, який розглядає справу. Отже, дія статті 6 Конвенції полягає в тому, щоб, серед іншого, зобов`язати суд провести належний розгляд зауважень, доводів і доказів, представлених сторонами у справі, неупереджено вирішуючи питання про їх належності до справи (див. рішення у справі «Ван де Хурк проти Нідерландів» (Van de Hurk v. Netherlands), заява № 16034/90, пункт 59).
Також у пункті 71 рішення у справі «Пелекі проти Греції» (Peleki v. Greece, заява № 69291/12) ЄСПЛ нагадав, що внутрішнє рішення суду може бути визначене як «довільне» з точки зору порушення справедливого судового розгляду лише в тому випадку, якщо воно позбавлене міркувань або якщо це міркування ґрунтується на явній помилці факту чи закону, допущеної національним судом, що призводить до «заперечення справедливості» (Moreira Ferreira v. Portugal (no 2), заява № 19867/12, пункт 85). З цього також випливає, що зобов`язання судових органів мотивувати свої рішення передбачає, що сторона судового розгляду може очікувати конкретної та чіткої відповіді на аргументи, що є визначальними для результату судового провадження.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки існування оскаржуваного протоколу жодним чином не порушує права позивача, так як рішення зборів потерпілих, оформлене протоколом № 9 від 05 жовтня 2019 року, яке оскаржує позивач, не було прийнято для відповідного вирішення питання робочою групою комісії Київської міської державної адміністрації.
Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 28 листопада 2022 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.
Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін, розподіл судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України судом апеляційної інстанції не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,

 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 28 листопада 
2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач:                                                                 А.М. Стрижеус
                
Судді:                                                                                   Л.Д. Поливач
 
                                                                                               О.І. Шкоріна