Справа № 2-4244/08

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       27 червня 2023 року м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд у складі:
       головуючого - Джуги С.Д.
       суддів: Фазикош Г.В., Бисаги Т.Ю.
при секретарі: Савинець В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 липня 2008 року у складі судді Монич О.В., у справі №2-4244/08 за заявою ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , зацікавлена особа: Перша ужгородська міська державна нотаріальна контора, про визначення часток у праві спільної сумісної власності,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_2 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою, зацікавлена особа: Перша ужгородська міська державна нотаріальна контора про визначення часток у праві спільної сумісної власності. Заяву мотивовано тим, що згідно рішення Ужгородського міськвиконкому від 26.03.1997 року їй та її чоловіку, ОСОБА_4 було передано квартиру АДРЕСА_1 у приватну спільну сумісну власність. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.
Вона не може отримати спадщину за померлим чоловіком, оскільки не визначено їх частки у спільній сумісній власності.
З врахуванням наведеного, просила визначити за співвласниками частки у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 : за нею ОСОБА_2 – частку та за ОСОБА_4 – частку.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 липня 2008 року заяву ОСОБА_2 задоволено. Визнано, що частки співвласників квартири, що знаходиться АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є рівними. Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 належить по частки квартири, що знаходиться АДРЕСА_1 . 
ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участь у справі, подав до Закарпатського апеляційного суду апеляційну скаргу на дане рішення та просить його скасувати посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що він є спадкоємцем за заповітом за померлим ОСОБА_4 , однак суд не залучив його до участі у справі та вирішив питання про його права та обов`язки, а також не врахував, що дана квартира на праві власності належала ОСОБА_4 та дійшов неправильних висновків, що дана квартира є спільною сумісною власністю та неправомірно задовольнив заявлений позов, прийнявши рішення щодо померлої особи ОСОБА_5 . 
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 24 листопада 2022 залучено до участі у даній справі  ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання:  АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін посилаючись на його законність та обґрунтованість.
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 27 червня 2023 року змінено процесуальний статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , залучивши її до участі в даній справі в якості правонаступника померлої заявниці ОСОБА_2 .
В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 , його представник адвокат Биркович О.І. підтримали апеляційну скаргу, просять її задовольнити.
Представник ОСОБА_3 - адвокат Резуненко А.В. в судовому засіданні просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право власності на житло, яке видано згідно з рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 26 березня 1997 року № 40, квартира за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 та членам його сім`ї – дружині ОСОБА_6 .
Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 24 лютого 1994 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 24.02.1994 року уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №17, який зареєстрований в смт. Міжгіря райвідділ загс Закарпатської області, після укладення якого присвоєні прізвища : чоловікові – ОСОБА_7 , дружині – ОСОБА_7 .
Згідно заповіту від 04.03.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Першої ужгородської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2-750, ОСОБА_4 всю належну йому на праві приватної власності квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1 , а також все інше його майно заповів своєму сину - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер.
20.03.2008 року ОСОБА_1 подав в Першу ужгородську державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини за померлим батьком за заповітом від 04.03.2002 року, яка зареєстрована в реєстрі за № 1-361 та заведена спадкова справа № 164/2008. 
25.06.2008 року ОСОБА_2 в порядку окремого провадження звернулася до суду із заявою, в якій з посиланням на ст.ст. 256-258 ЦПК України в редакції на момент звернення до суду, та неможливістю отримати спадщину за померлим чоловіком ОСОБА_4 , просила визначити за співвласниками частки у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 : за нею ОСОБА_2 – частку та за ОСОБА_4 – частку.
29.04.2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 укладено договір дарування частки квартири, відповідно до умов якого, дарувальник передав безоплатно у власність обдаровуваному, а обдарована прийняла у власність 5/8 часток квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Після реєстрації шлюбу з 2011 року ОСОБА_8 змінила прізвище на ОСОБА_3 .
Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статей 4, 5 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає, права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Згідно зі ч.1 ст. 234 та ч.6 ст. 235 ЦПК України, в редакції на момент звернення заявниці до суду з поданою заявою, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Частина 1 ст.293 та ч.6 ст.294 ЦПК України, чинного на даний час, містить аналогічні положення.
Таким чином, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17 (провадження № 61-15965св19) зазначено, що «справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах».
У постанові Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 442/1904/20(провадження № 61-7816св21) зазначено, що «під спором про право в справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви. Визначальним при розгляді заяви про встановлення певних фактів, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки, має значення наявність чи відсутність спору між спадкоємцями. Процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість. Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року в справі № 640/10329/16».
Матеріалами справи встановлено, що спадкоємцями померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , є його дружина - заявниця ОСОБА_2 та його син ОСОБА_1 (апелянт), який прийняв спадщину за заповітом за померлим батьком. 
Спадковим майном за померлим ОСОБА_4 є, зокрема, квартира в АДРЕСА_1 .
Заявниця ОСОБА_4 , в зв`язку з неможливістю оформити спадщину за померлим ОСОБА_4 подала в порядку окремого провадження заяву, в якій просила визначити за співвласниками частки у праві спільної сумісної власності на квартиру в АДРЕСА_1 : за нею ОСОБА_2 – частку та за померлим ОСОБА_4 – частку.
Апелянт ОСОБА_1 , який є також спадкоємцем, який прийняв спадщину за померлим ОСОБА_4 , заперечує, що квартира АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . 
Таким чином між спадкоємцями першої черги за померлим ОСОБА_4 : його дружиною – заявницею ОСОБА_2 та сином - апелянтом ОСОБА_1 наявний спір щодо спадкового майна – квартири АДРЕСА_1 , який повинен розглядатися за правилами позовного провадження.
Апелянт ОСОБА_5 до участі в справі не залучався, а оскаржуваним рішенням порушено його законні права та інтереси на спадкування за померлим батьком ОСОБА_4 . 
Суд першої інстанції не врахував вищевказані фактичні обставини справи та вимоги закону, не перевірив і не з`ясував коло спадкоємців за померлим ОСОБА_4 , які прийняли спадщину, та неправомірно в порядку окремого провадження розглянув подану заяву та передчасно її задовольнив.
Відповідно до п. 4 ч. 3. ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
Згідно із ч.6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
За наведених обстави рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із залишенням поданої заяви без розгляду та роз`ясненням права на звернення до суду на загальних підставах.
Керуючись нормами статей 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, –
постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 липня 2008 року скасувати.
Заяву ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , зацікавлена особа: Перша ужгородська міська державна нотаріальна контора, про визначення часток у праві спільної сумісної власності, залишити без розгляду.
Роз`яснити ОСОБА_3 право звернення до суду на загальних підставах.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 07 липня 2023 року.
Головуючий: 
Судді: