Справа №760/5316/23                                                                                     Головуючий в суді І інстанції Мозолевська О.М.
Провадження № 33/824/3781/2023                                                                   Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.

 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2023 року                                                                                                                                                   м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі головуючого судді Мельника Я.С., 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 11 липня 2023 року у справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в ТОВ «Фора», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,
 
                                                     ВСТАНОВИВ:                                               
 
Постановою Солом`янського районного суду міста Києвавід 11 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.
Не погоджуючись із цією постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.
Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що зупинка транспортного засобу відбулася із порушенням вимог чинного законодавства, наслідки відмови від проходження огляду йому не роз`яснені належним чином, також зазначив, що відеозапис не є належним доказом по справі, а складення протоколу про адміністративне правопорушення здійснено із порушенням вимог чинного законодавства і процесуальних норм.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції дійшов висновку, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом та на вимогу поліцейського пройти огляд на перебування в стані наркотичного сп`яніння відмовився, та враховуючи систематичний характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАПта на момент вчинення адміністративного правопорушення був позбавлений права керування транспортними засобами, тому суд дійшов висновку, що в діях останнього наявна вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№461527, ОСОБА_1 08.02.2023 о 06 год. 29 хв. був зупинений інспектором патрульної поліції в м. Києві по вул. І. Лепса, 62, в результаті чого встановлено, що останній керував транспортним засобом марки «Opel» моделі «Astra», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродня блідість обличчя, у в`язку з чим відповідно до постанови КМ України від 17.12.2008 №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», а також наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 «Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 під №1413/27858, водію запропоновано пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, від чого останній відмовився ,чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.  130 КУпАП.
Відповідно до Довідки щодо проведення заходів із встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення, старшим інспектором з о/д відділу адміністративної практики УПП у М.Києві ДПП Тлісовою А. встановлено, що постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому вона просить розглядати вчинене ОСОБА_1 08.02.2023 о 06 год. 29 хв. адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП. 
Згідно Направлення на огляд водія транспортного засобу огляд ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я не проводився.
Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 130 КУпАП, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови у межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд вважає, що висновок суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, ґрунтується на належних і допустимих доказах, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№461527 від 08.02.2023, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України; направлення на огляд водія транспортного засобу, яким ОСОБА_1 не скористався; довідки щодо проведення заходів із встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення, постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 18.01.2023, з яких вбачається, що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив дії, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП; відеозапису відеореєстратора поліцейського.
Доводи апелянта про те, що поліцейські його безпідставно зупинили, оцінюються судом критично, з огляду на п.2 розділу І Інструкції, відповідно до якої огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Як вбачається з матеріалів справи, поліцейські виявили у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, передбачені п.4 розділу І Інструкції, а тому вимога водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння була висунута цілком обґрунтовано.
Твердження апелянта про те, що в протокол про адміністративне правопорушення внесені неправдиві відомості, відхиляється судом, оскільки вказане спростовується наявними матеріалами справи, з яких вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД№461527 від 08.02.2023 складено за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, а повторність вчинення адміністративного правопорушення встановлено на підставі довідки щодо проведення заходів із встановлення повторності від 08.02.2023 та постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 18.01.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім цього, як вбачається з Єдиного реєстру судових рішень, постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 18.01.2023 набрало законної сили, а відтак доводи апелянта в щодо недоведеності повторності вчинення ним адміністративного правопорушення відхиляються судом.
Доводи апеляційної скарги щодо неналежності пояснень свідків також оцінюються судом критично, позаяк вданій справі до протоколу про адміністративне правопорушення додані докази у вигляді файлів відеозапису із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, які проводили оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. Вказані відеозаписи є об`єктивними доказами в справі та в сукупності з іншими дослідженими судом доказами свідчать про беззаперечну доведеність вини  ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.
Твердження апелянта про те, що йому не роз`яснили наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння відхиляються судом, позаяк спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що  ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, з чим він ознайомлений, про що свідчить його підпис на протоколі про адміністративне правопорушення.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовуються законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції та зводяться лише до власного тлумачення апелянтом норм законодавства.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін. 
                                            
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
                                            
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 11 липня 2023 року - без змін.
 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                                        Я.С. Мельник