ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6371/23 Справа № 204/7534/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Черкез Д.Л. Суддя у 2-й інстанції - Канурна  О. Д.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: 
головуючої судді Канурної О.Д.,
суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В., 
за участю секретаря судового засідання: Керімової – Бандюкової Л.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Шевченко» на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2023 року у справі № 204/7534/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Шевченко», третя особа ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, стягнення моральної шкоди (суддя першої інстанції Черкез Д.Л.) , -

В С Т А Н О В И В:

       20 вересня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО», Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Шевченко», третя особа ОСОБА_2 , в якій просив: стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» на його користь недоплачену частку страхового відшкодування у розмірі 34014,74 грн., пеню за період з 15 лютого 2022 року по 16 серпня 2022 року включно у розмірі 5507,59 грн., інфляційні збитки за період з 15 лютого 2022 року по 16 серпня 2022 року включно у розмірі 5685,62 грн., 3 % річних у порядку ст. 625 ЦК України за період з 15 лютого 2022 року по 16 серпня 2022 року включно у розмірі 511,62 грн., що разом становить 45719,57 грн.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальності «Торговий дім Шевченко» на його користь матеріальні збитки у розмірі 109475,40 грн., інфляційні збитки за період з 02 липня 2021 року по 16 серпня 2022 року включно у розмірі 24414,57 грн., 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України за період з 02 липня 2021 року по 16 серпня 2022 року включно у розмірі 3698,17 грн., що разом становить 137588,14 грн., а також моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн.; стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог. 
       В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що 02 липня 2021 року у м. Дніпрі на перехресті вул. Моторної та вул. Гуртової сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: ЗАЗ Ланос, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що належить на праві власності ТОВ «Торговий дім Шевченко» забезпечений полісом ОСЦПВ АР4634519, виданий АТ «СК «ІНГО», та Citroen C5 без номерного знаку (розмитнений, не на обліку) під керуванням водія ОСОБА_1 , що належить йому на праві власності. 
       В результаті ДТП автомобілі зазнали механічних ушкоджень. 
       Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2021 року водія ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Оскільки транспортний засіб заподіювача шкоди був забезпечений полісом ОСЦПВ АР4634519, позивач з метою компенсації спричинених збитків звернувся до АТ «СК «ІНГО». 02 липня 2021 року ТОВ «Торговий дім Шевченко», як страхувальник за полісом ОСЦПВ АР4634519, в усній формі повідомив АТ «СК «ІНГО» про настання страхового випадку. За фактом звернення була зареєстрована страхова справа № 3956640. З письмовим повідомленням про ДТП та заявою на виплату страхового відшкодування позивач звернувся до АТ «СК «ІНГО» 15 листопада 2021 року. Враховуючи дату повідомлення страховика про настання ДТП, а також положення п. 34.2 ст. 34 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», АТ «СК «ІНГО» в період починаючи з 05 липня 2021 року по 16 липня 2021 року включно (10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду) зобов`язане було направити свого уповноваженого представника для огляду пошкодженого транспортного засобу Citroen C5 з метою визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Але, представник страхової компанії здійснив огляд пошкодженого транспортного засобу Citroen C5 лише 23 листопада 2021 року. 
       Згідно висновку експерта № 2401/22 від 18 січня 2022 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Citroen C5, складає 268375,40 грн. При цьому, вартість відновлювального ремонту більше ринкової вартості, а тому відновлювати це КТЗ економічно не доцільно. 
       Згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу № 1242/2022/3162914 від 05.05.2022 року транспортний засіб Citroen C5 в пошкодженому стані було продано позивачем за 30000,00 грн. Таким чином розмір матеріальних збитків, які були завдані позивачу внаслідок настання ДТП, складає 238375,40 грн.
       АТ «СК «ІНГО» зобов`язане було в строк до 14 лютого 2022 року включно (протягом 90 календарних днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування: з 16.11.2021 р. по 14.02.2022 р.) здійснити позивачу виплату страхового відшкодування в розмірі ліміту за шкоду, спричинену майну, а саме 130000,00 грн. 05 січня 2022 року АТ «СК «ІНГО» затвердило страховий акт № 4579340 та прийняло рішення про виплату позивачу суми страхового відшкодування у розмірі 95985,26 грн., яка була сплачена на рахунок позивача 14 січня 2022 року. Отже, несплачена частка страхового відшкодування складає 34014,74 грн. 
       Також позивач вважає, що відповідач АТ «СК «ІНГО», прострочивши виконання грошового зобов`язання за полісом ОСЦПВ АР4634519 (здійснення виплати страхового відшкодування в повному обсязі з порушенням строку передбаченого Законом), повинен сплатити позивачу за період, починаючи з 15.02.2022 р. по 16.08.2022 р. включно, на суму заборгованості 34014,74 грн. пеню у розмірі 5507,59 грн., інфляційні збитки у розмірі 5 685,62 грн., 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України в розмірі 511,62 грн. 
Загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача - АТ «СК «ІНГО» складає 45719,57 грн. 
       Розмір матеріальних збитків, які були завдані позивачу внаслідок настання ДТП складає 238375,40 грн. 
       Окрім цього, позивач змушений був понести додаткові витрати на оплату послуг евакуатору в розмірі 1100,00 грн. (транспортування пошкодженого автомобіля зі штрафмайданчика до місця проведення огляду). 
       Отже, загальний розмір матеріальних збитків, які були спричинені позивачу в результаті настання ДТП, перевищує ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду спричинену майну. Таким чином відповідач ТОВ «Торговий дім Шевченко», як власник джерела підвищеної небезпеки, та особа, яка перебувала у трудових відносинах із заподіювачем шкоди, повинен відшкодувати матеріальну шкоду, спричинену позивачу, у розмірі 109475,40 грн., що складається з різниці між фактично заподіяним матеріальним збитком та належною страховою виплатою з урахуванням витрат на оплату послуг евакуатора. 
       Також ОСОБА_1 вважає, що, прострочивши виконання грошового зобов`язання, відповідач повинен сплатити позивачу: інфляційні збитки на суму заборгованості 109475,40 грн. за період з 02.07.2021 р. по 16.08.2022 р. включно у розмірі 24414,57 грн., 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України на суму заборгованості 109475,40 грн. за період з 02.07.2021 р. по 16.08.2022 р. включно в розмірі 3698,17 грн. 
       У підсумку, стосовно вимог позивача до відповідача ТОВ «Торговий дім Шевченко» загальна сума, що підлягає стягненню на його користь (матеріальні збитки та штрафні санкції) складає 137588,14 грн. 
       Крім того, внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає у пережитому у ДТП нервовому стресі. Позивач фактично втратив можливість користуватися власним транспортним засобом, оскільки його було знищено в результаті настання ДТП. Крім цього, відсутність власного транспортного засобу на ходу спричинило позивачеві побутові незручності. Розмір спричиненої моральної шкоди відповідачем ТОВ «Торговий дім Шевченко», позивач оцінює у 50000,00 грн. 
       У зв`язку з розглядом справи позивачем понесені витрати на оплату послуг експерта у розмірі 4500,00 грн. Також, позивачем понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2333,08 грн. Орієнтовний розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу складатиме 50000,00 грн. 
       Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2022 року провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» закрито. (т. № 1, а.с.246). 
       Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2023 року позовну заяву  ОСОБА_1 задоволено частково.
       Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Шевченко» на користь  ОСОБА_1 шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 136901,92 грн, з яких: матеріальна шкода, завдана пошкодженням транспортного засобу – 95494,66 грн, вартість послуг евакуатора – 1100,00 грн, вартість послуг, пов`язаних з залученням експерта – 4500,00 грн, 3% річних – 3225,89 грн, інфляційні збитки – 22581,37 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди – 10000,00 грн, а також судовий збір у розмірі 1369,02 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
       Не погодившись з таким рішенням суду, відповідач ТОВ «Торговий дім Шевченко» звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних, інфляційних збитків та моральної шкоди, ухвалити цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_1 . Змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнутого судового збору, зменшивши його розмір з 1369,02 грн. до 1010,94 грн. Стягнути з позивача на користь ТОВ «Торговий дім Шевченко» судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3499,62 грн.
       Апеляційна скарга обгрунтована тим, що судом першої інстанції при вирішенні спору по суті не було взято до уваги, що позивач обрав спосіб захисту свого права на відшкодування збитків шляхом звернення до страховика з вимогою про виплату страхового відшкодування. Оскільки обов`язки боржника (страховика) перейшли до відповідача лише після виплати ним страхового відшкодування (29.10.2022 року) та виникнення різниці між ним і сумою, що підлягає відшкодуванню потерпілому, вимога позивача про відшкодування різниці між сплаченою страховиком виплатою та розміром завданої шкоди направлена 29.06.2022 року та 23.07.2022 року, була безпідставно пред`явлена відповідачу та відповідно, обов`язків для останнього не породжувала.
       Після виплати страховиком страхового відшкодування потерпілим не було пред`явлено відповідачу вимоги про виплату грошових коштів у рахунок понесених збитків, а отже обов`язок виконання боржником вимоги кредитора у 7-денний строк з дня її пред`явлення, передбачений ч. 2 ст. 530 ЦК України, у даному випадку не застосовується. 
       З огляду на те, що прострочки виконання грошового зобов`язання відповідача перед позивачем не відбулося, судом першої інстанції неправомірно стягнуто з відповідача на користь позивача інфляційні збитки та 3% річних.
       Крім того, апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з нього на користь позивача моральної шкоди з огляду на відсутність доказів понесених ОСОБА_1 моральних страждань.
       06 червня 2023 року матеріали цивільної справи надійшли до Дніпровського апеляційного суду.
       Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 червня 2023 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальності «Торговий дім Шевченко» на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2023 року залишено без руху з підстав несплати судового збору.
       Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 червня 2023 року відкрито провадження у даній справі та надано сторонам строк для надання відзиву на апеляційну скаргу. 
       Копію ухвали про відкриття провадження та апеляційної скарги сторони отримали 19 червня 2023 року електронною поштою. 
       Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 червня 2023 року справу призначено до розгляду. 
       Судові повістки сторони отримали електронною поштою 28 червня 2023 року. 
       04 липня 2023 року від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якій він, посилаючись на законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення та покласти на ТОВ «Торговий дім Шевченко» витрати на правничу допомогу, понесені позивачем у суді апеляційної інстанції. 
       В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 06 вересня 2023 року позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою (том № 2, а.с. 150).
В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 06 вересня 2023 року третя особа ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою (том № 2, а.с. 152).
       Заслухавши головуючого суддю, вислухавши пояснення представника відповідача - Товариства з обмеженою відповідальності «Торговий дім Шевченко» - адвоката Кірєєва С.В., пояснення представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Негробова О.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальності «Торговий дім Шевченко» підлягає задоволенню, виходячи з наступного.        
       Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
       Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Частиною 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процессуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Стягуючи з відповідача 3% річних за період з 02 липня 2021 року по 16 серпня 2022 року в розмірі 3225,89 грн. та суму інфляції за період з 02 липня 2021 року по 16 серпня 2022 в розмірі 22581,37 грн., суд першої інстанції вважав, що такі вимоги підлягають задоволенню.
Проте, з вказаними висновками суду першої інстанції Дніпровський апеляційний суд не погоджується, виходячи з наступного. 
       З постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2021 року по справі № 199/9574/21 вбачається, що 02 липня 2021 року, приблизно об 11.30 год., ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ЗАЗ Ланос, номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вул. Моторної та вул. Гуртової у м. Дніпрі (Амур-Нижньодніпровський район), рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу у русі автомобілю Citroen, без номерного знаку (розмитнений, не на обліку), під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по головні дорозі, в результаті чого скоїв з ним зіткнення. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України. Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, завдано матеріальні збитки. Водії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 отримали тілесні ушкодження, які на час надходження справи до суду не можна вважати такими, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього та тяжкого ступеню тяжкості (т. 1 а.с. 37-38). Вказана постанова набрала законної сили 21 грудня 2021 року.
Вказаною постановою ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме у сумі 850,00 грн.
Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року (надалі – Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 6 Закону № 1961-IV передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Власником пошкодженого 02 липня 2021 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу Citroen C5, без номерного знаку (розмитненого, не на обліку), якому протиправними діями ОСОБА_2  були спричинені механічні пошкодження, є позивач  ОСОБА_1 .
Власником автомобіля ЗАЗ Ланос, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 є Товариство з обмеженою відповідальності «Торговий дім Шевченко». 
Цивільна-правова відповідальність водія автомобіля ЗАЗ Ланос, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , на час скоєння ДТП була застрахована Товариством з обмеженою відповідальності «Торговий дім Шевченко» у Акціонерному товаристві «Страхова компанія «ІНГО» згідно полісу № АР/4634519 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії з 10 серпня 2020 року по 09 серпня 2021 року, страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю – 260000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну – 130 000,00 грн., розмір франшизи – 0 грн. 
При цьому, ОСОБА_2 на момент ДТП, тобто станом на 02 липня 2021 року, перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальності «Торговий дім Шевченко», а саме працював на посаді водія транспортних засобів.
Вже після звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» переглянуло суму страхового відшкодування та вартість матеріального збитку, заподіяного позивачу, у зв`язку з чим 28 жовтня 2022 року здійснило на користь ОСОБА_1 доплату у розмірі 39522,33 грн.
Отже Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» станом на 28 жовтня 2022 року виплатило позивачу ОСОБА_1 страхове відшкодування за шкоду, завдану майну, у максимальному розмірі, передбаченому полісом № АР/4634519 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме у розмірі 130000,00 грн.
Частиною 1 статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Вказаний обов`язок виникає у відповідача лише на наступний день після сплати Акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГО» повного розміру належного до виплати позивачу страхового відшкодування, тобто 29 жовтня 2022 року, але не з дня ДТП – 02 липня 2021 року.
Позивач самостійно обрав спосіб здійснення свого права на відшкодування збитків – звернувся до страховика, у якого відповідач - Товариство з обмеженою відповідальностю «Торговий дім Шевченко» застрахував свою цивільну відповідальність - Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО».
Вимоги позивача ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальностю «Торговий дім Шевченко» про компенсацію збитків були направлені вже після звернення ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО», а саме 29 червня 2022 року та 23 липня 2022 року, що не породжувало для Товариства з обмеженою відповідальностю «Торговий дім Шевченко» обов`язку їх виконання з огляду на те, що цивільна відповідальність останнього була застрахована та вже був наявний факт обрання потерпілим способу здійснення свого права на відшкодування збитків – звернення з відповідною заявою до страховика.
           У разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом N 1961-IV. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.
Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом N 1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Вказане вище співпадає з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц.
Потерпілий вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.
Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика»; 
Вказане вище співпадає з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15 та Верховного суду у справі № 753/15214/16-ц від 09.01.2020 року.
Одночасно за положеннями статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Вказане вище співпадає з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, провадження № 14-95цс20.
Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Частиною 2 статті 530 ЦК України передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Із матеріалів справи вбачається, що позивачем ОСОБА_1 з дня виникнення у відповідача - Товариства з обмеженою відповідальностю «Торговий дім Шевченко», тобто з 29 жовтня 2022 року обов`язку виплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). не направлено відповідачу жодної вимоги.
Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Враховуючи, що прострочки виконання грошового зобов`язання відповідача перед позивачем не відбулося, судом першої інстанції неправомірно стягнуто з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальностю «Торговий дім Шевченко» інфляційні збитки та 3% річних. 
Що стосується відшкодування моральної шкоди, то Дніпровський апеляційний суд вважає, що такі вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. 
Частиною 1 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Як вбачається із пункту 3 частини 2 вказаної вище статті, моральна шкода полягає, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до частини 3 вказаної вище статті, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Дніпровський апеляційний суд, що особою, яка завдала моральну шкоду потерпілому, є третя особа ОСОБА_2 і позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовною заявою до винуватця ДТП.
До Дніпровського апеляційного суду надійшла заява від позивача ОСОБА_1 про стягнення судових витрат з відповідача в розмірі 14000,00 грн.
В судовому засіданні Дніпровського апеляційного суду представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальностю «Торговий дім Шевченко» заперечував протии задоволення заяви.
Дніпровський апеляційний суд, вважає, що вказана вище заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Як вбачається із пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 1 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
         Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку по даних сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
До заяви про розподіл судових витрат адвокатом Негробовим О.В. надано: договір про надання правничої (правової) допомоги від 22.06.2023 року, додаткова угода № 1до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 22.06.2023 року, Акт приймання – передачі виконаних робіт до Договору платіжна інструкція від 23.06.2023 року на суму 8000,00 грн., платіжна інструкція від 28.07.2023 року на суму 6000,00 грн. (том № 2, а.с. 135 – 145).
Враховуючи викладене вище, Дніпровський апеляційний суд вважає, що з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Шевченко» підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу на користь позивача ОСОБА_1 в розмірі 10000,00 грн. 
Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із матеріалів справи вбачається, що за подання до суду апеляційної скарги відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Шевченко» сплачено відповідно до платіжної інструкції № 19959 від 14.06.2023 року 3499,62 грн., а з відповідача «Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Шевченко» відповідно до розміру задоволених позовних вимог підлягало стягненню 1010,95 грн. на користь ОСОБА_1 замість 1369,02 грн., вказаному в рішенні суду першої інстанції, тоді з позивача ОСОБА_3 на користь відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Шевченко» підлягає стягненню 2487,67 грн. за подання апеляційної скарги.
       Керуючись ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд – 

П О С Т А Н О В И В: 

       Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Шевченко» задовольнити.
       Рішення  Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2023 року скасувати в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Шевченко» 3% річних – 3225,89 грн., інфляційні збитки – 22581,37 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн., змінити в частині стягнення судового збору, ухвалити в цій частині нове рішення. 
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Шевченко» про стягнення 3% річних в розмірі 3225,89 грн., інфляційних збитків в розмірі 22581,37 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн. – відмовити.
Cтягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Шевченко» (ЄДРПОУ 40535389 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної інстанції в розмірі 2488 (дві тисячі чотириста вісімдесят вісім) грн. 67 коп.
Cтягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Шевченко» (ЄДРПОУ 40535389) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч грн.) 00 коп. 
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Судді:        

Повний текст судового рішення складений 11 вересня 2023 року

Суддя: О.Д.Канурна