Справа № 463/9252/22                                 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І. 
Провадження № 33/811/862/23                 Доповідач: Урдюк Т.М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ 

26 липня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 – адвоката Фецяка Василя Ярославовича на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 1 червня 2023 року про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

вищенаведеною постановою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000 грн.) з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496,20 грн. судового збору.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 12 грудня 2022 року о 00:26 год. в м. Львові на вул. Опришківській, 1, керував транспортним засобом «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
Не погоджуючись з цією постановою, адвокат Фецяк В.Я. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 1 червня 2023 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що з оскаржуваною постановою категорично не погоджується та вважає, що така постановлена з неповним з`ясуванням та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених в постанові суду дійсним обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення апеляційного розгляду, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, у судові засідання 5 липня 2023 року, 14 липня 2023 року та 26 липня 2023 року не з`явився, клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги не подав.
Його захисник Фецяк В.Я., будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення апеляційного розгляду, у судові засідання 5 липня 2023 року, 14 липня 2023 року та 26 липня 2023 року не з`явився; 26 липня 2023 року подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні. Втім, як слідує з матеріалів провадження, розгляд справи двічі відкладався за клопотаннями адвоката Фецяка В.Я., а саме 5 липня 2023 року (у зв`язку з зайнятістю в іншому процесі) та 14 липня 2023 року (у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю), однак докази поважності неявки захисника у судові засідання суду представлені не були. 
З огляду на викладене і те, що захисник двічі скористався правом на відкладення розгляду справи, доказів поважності неявки у судові засідання станом на 26 липня 2023 року не надав, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд дійшов до висновку, що клопотання адвоката Фецяка В.Я. про відкладення розгляду справи не підлягає до задоволення, та вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності учасників, що не з`явились.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.
Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Поряд з тим, ст. 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у випадку невиконання водієм вимог п. 2.5 ПДР полягає у відмові особи, яка здійснювала керування транспортним засобом та якій працівник поліції висловив вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, пройти такий огляд.
Відповідно до ст. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі – Інструкція №1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
З протоколу серії ААД №453538 від 12 грудня 2022 року (а.с. 1) та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 4) вбачається, що такими ознаками у ОСОБА_1 були: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова, поведінка, що не відповідає обстановці.
З огляду на наведені ознаки, у поліцейського виникли підстави вважати, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, наслідком чого стала висловлена поліцейським до ОСОБА_1 вимога пройти огляд на стан сп`яніння.
Наявним у матеріалах справи відеозаписом підтверджується, що працівник поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, однак останній від проходження такого огляду відмовився. Крім того, йому було роз`яснено наслідки такої відмови. 
Зазначені обставини підтверджуються також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були присутні під час висловлення працівниками поліції вимоги ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі (а.с. 5, 6).
Таким чином, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , який отримав посвідчення водія та знає Правила дорожнього руху, порушив вимоги п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Водночас, особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, може надати свої пояснення по суті порушення, які викладаються нею у самому протоколі. Такий протокол також містить графу «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності». Втім, як слідує з протоколу серії ААД №453538 від 12 грудня 2022 року, ОСОБА_1 відмовився надати пояснення по суті порушення та підписати складений щодо нього протокол. 
Наведене узгоджується з п. 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства юстиції від 9 грудня 2020 року №4248/5, відповідно до якого у разі відмови особи, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, від надання пояснень за суттю вчиненого правопорушення уповноважена посадова особа вносить до нього відповідний запис.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
Таким чином, наявні у справі докази, яким суддя першої інстанції надав належну оцінку, у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.
Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час апеляційного перегляду, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 1 червня 2023 року, якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката Фецяка Василя Ярославовича в його інтересах - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк